Obrada: FILMO-CENTAR WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM Ako vam secka kliknite prvo II Pauza, pa tek onda ? Play. © FILMO-CENTAR UZIVAJTE
Prema istinitoj priči
Tako treba. Samo tako, Dulli.
Ulazite.
Je li dobar? -O, da. Dobar je. Krasan. Savršen.
Ovo je potpuno čist kolumbijski kokain, dame i gospodo.
Najbolji. Čist kao snijeg.
Ja sam George Jung, savezni kažnjenik 19225004.
Rođen sam u Novoj Engleskoj, u Weymouthu.
Ovo sam ja. A ovo je moj najbolji prijatelj Tuna.
Tata se bavio montiranjem centralnog.
Imao je tri kamiona, deset zaposlenika i velike poslove.
Bio je moj uzor. -Jesi li uspio? -Nisam pao! -Bravo!
Vidimo se večeras. -Smijem s tobom?
Hajdemo! Oprosti se. -Začepi.
Razgovarat ću koliko želim. Imaš problema s time?
Zbilja želiš sa mnom?
Onda dobro.
Idi po čizme. -Hvala, tata!
Što te muči? Pogodi tko danas čisti. I časti ručkom.
Novac! -Tata je puno radio, ali mami nije bilo dovoljno.
Mislila je da se udala za dobru priliku.
Obećao joj je brda i doline, ali nije uspio.
Posla je bilo manje i nismo imali novca.
Ne diraj me! Ruke su ti prljave! -Ne pred dečkom. -Dečko!
A što je sa mnom? -Kamo ideš? -Idi kući!
Mama, kamo ideš? Nebrojeno je puta otišla i osramotila ga.
Ali uvijek bi je primio natrag.
Volio ju je. Bože, kako ju je volio.
Dođi. Jesi li dobro? Sve u redu? -Da.
Bok, George. Vratila sam se.
Dođi i zagrli me.
Dođi, Georgie. Dođi mamici.
George, dođi i zagrli majku.
Deset godina otac je radio kao konj 14 sati na dan svaki dan.
Glavno mu je bilo da smo mi sretni.
Što trebam učiniti?
Ali nije uspio dovoljno zaraditi.
Malo-pomalo izgubili smo sve. Bankrotirali smo.
Hajdemo na sladoled. -Nije mi do toga. Što ćemo sad?
Sve će biti u redu. Uvijek se nekako riješi.
Naći ću drugi posao. George, tako to ide u životu.
Katkad imaš love, katkad nemaš.
Kad imaš, nije kao što si se nadao, kad nemaš, očajan si.
Ali život ide dalje. Zapamti to.
Novac nije važan. Samo se čini da jest.
Objasni to mami.
To će biti problem.
Tata? -Što? -Hoćemo li biti siromašni? Ne želim to.
Onda nećeš biti.
Odlučio sam da neću tako živjeti.
Morao sam se maknuti što dalje.
Preselio sam se u Kaliforniju u ljeto 1968. s Tunom.
Imali smo 300 dolara i crni TR-3.
Kod kuće nije bilo ovako. Ovo je bio pravi raj.
Unajmili smo stančić na plaži.
Ništa osobito, ali imao je prednosti.
George.
Trebate pomoć?
Kalifornija je bila drukčija od ičeg što sam vidio. -Gdje je pivo?
Ljudi su bili slobodni, neovisni, puni novih ideja.
Govorili su to, super, zakon.
Žene su bile prelijepe.
A sve su se bavile istim poslom.
Stjuardesa. -Stjuardesa. -Stjuardesa. -Stjuardesa.
Da, u avionu.
I svi su pušili travu.
Bože!
Imam plan. -Kakav plan?
Pitali smo se kako ćemo do love kad ne želimo raditi. -Da.
Pogledaj ovo.
Origano?
To je smeće. -Prodajemo to. Složit ćemo ga u vrećice.
Ako sve to prodamo, dobit ćemo sto dolara.
Ako ne, popušit ćemo. -Prešli su te. -Imam vrećice.
Ako ti je do trave, znam tipa.
Tip je bio Derek Foreal, legenda Manhattan Beacha.
Vlasnik tri restorana, dva kluba i lanca praonica.
I prvoga muškoga frizerskog salona u južnoj Kaliforniji. -Barbie!
Maria!
Novi dečko? Sladak je.
George.
Tuna. -Zdravo, Tuna. Enchanté, George.
Barbie, baš je mljac. Kao Ken.
Ken i Barbie. Savršen par.
Dajte mi pet minuta za razgovor s dečkima.
Gospodo...
Maknite se! Idemo! Brzo! Ostavite nas malo nasamo.
Ofarbaj se u plavo. Lijepo, Heather.
Što mogu učiniti za vas?
Želimo kupiti travu.
Znam što želite. Ali prvo, jeste li murjaci? -Nismo.
Ako jeste i ne kažete mi, to je navođenje na zločin.
Nismo. Iz Massachusettsa smo. Izgleda li ti kao murjak?
Baš i ne.
Sreća što ste Barbieni prijatelji. Da niste...
Ne bih ni razgovarao s vama.
Koji je to vrag? -Vaša trava.
Nismo mislili toliko. -Ne prodajem na sitno. Želite ili ne?
Uzet ćemo.
Tuna i ja postali smo kraljevi Manhattan Beacha.
Ako ste kupovali travu, kupovali ste od nas.
Imali smo za račune i zarađivali više nego na poslu.
Stekao sam ugled. Ljudi su me počeli zvati Bostonski George.
Bilo je savršeno.
Nema boljeg od ovoga.
Od čega? -Svega.
Ti, Kalifornija, plaža. Ovo mjesto.
Napokon nekamo pripadam. Osjećam se kako treba.
Sretan si. -Jesam.
Fino.
Pogledaj tko je došao. -Dulli!
Što ti radiš ovdje? -Šetao sam plažom i gledao svoje posle.
A ugledao sam njega. Nisam znao da ste ovdje.
Što ti radiš ovdje? -Na odmoru sam.
Vraćam se na faks.
Proslavimo to džointom. Hoćeš li ti? -Ne.
Previše sam napušen. -Dobra trava, ha? -Da.
Nikada nisam vidio takvu. Razbijen sam! -To!
Totalno sam napušen.
Zbilja. Totalno sam napušen. Zbilja sam... -Napušen?
Da bar kod nas ima ovakve.
Znaš koliko biste na tome zaradili na Istoku?
Da? -Zbilja? -Da.
I lako je dilati. Znaš koliko je faksova u krugu od 100 km?
U. Mass, Amherst, BU... -Smith, Hampshire. -I Holyoke.
Sto tisuća mladih bogataša, a nikada nema dobre robe.
Plaćam 400 dolara za sranje.
Barbara leti na Istok dvaput na tjedan. Dvije vreće po letu.
Svaka po 11 kg. -To je 45 kg na tjedan.
Puno je, ali takve nema kod nas.
Kažem ti, prodat će se. -Ne znam.
Za najbolju travu možeš tražiti 500 $.
Nitko neće toliko platiti.
Već je dogovoreno. Novac čeka ondje. -Zaboga.
Dobro kažeš.
Čuj...
Želim da budeš moj partner. Pola-pola.
Izračunaj. Zarađivat ćemo 30 somova na tjedan.
To je 15.000 $ na tjedan za tebe, u tvoj džep. Bez rizika.
Radim samo s tobom? -S nama dvoma. Ni s kim drugim.
Uspjet će, Derek.
Ne znam. Istočna obala, avioni... Paranoičan sam. Zvuči opasno.
Stjuardesa je. Ne provjeravaju joj torbe.
Međunarodna zračna luka Los Angeles
Međunarodna zračna luka Logan, Boston
Barbara. -Kevine.
Više. Trebam više.
Trebam više.
Što da radim? Ne mogu nositi više i letjeti svaki dan.
Znam, ali podivljali su mi ovdje. Reci mu da je ovo sitniš.
Možemo zaraditi više. Reci mu, smislit će nešto. -Hoću.
20, 40, 60, 80...
128.000 dolara.
Diže mi se kad gledam lovu. Možeš li vjerovati, George?
Što je? Nešto ne valja?
Razvedri se. Pola je naše. Bogati smo. -Nije dovoljno.
Što?! -O čemu ti to?
Mi sve radimo, a dobivamo samo proviziju.
Muče nas posrednici. -Pa? -Moramo do izvora.
A Derek? -I njega muče posrednici. Naš je partner.
Što je dobro za njega, dobro je i za nas. Zato trebamo izvor.
Odakle da počnemo?
Zna li koji od vas španjolski?
Tuna! Dolazi ovamo!
Puerto Vallarta, Meksiko, 1969. g.
Viva la Mexico!
Salud. Živjeli.
Como, marihuana?
Pušenje? -Imate li trave?
Donde esta trava? Znate gdje možemo nabaviti? -Ne.
El zeleno. -Znaš li gdje ima marihuane?
Skrati malo na vrhu...
Imaš li išta? -Još nisam pitao. -Što? -Nisam pitao.
Tražiš travu? -Vratit ću se.
Zdravo. -Zdravo. -George, drago mi je. -Također.
Ramon kaže da tražiš travu. -Da.
Na primjer, nešto ovakvo?
Da, to bi bilo dobro. Uzimam.
Zabavan si. Reci, koliko zapravo trebaš?
Sve. Dolazim za tjedan dana avionom.
Možda idemo prebrzo. Uzmi malo pa se vrati.
Da, ali ne trebam malo, nego puno.
Čekajte malo.
Ovako. Što ako se vratim i donesem vam 50.000 $?
Bi li vam to odagnalo malo brige?
Ako mi doneseš 50.000 $, neću više imati nikakve brige.
Ne mogu vjerovati da krademo avion. -Ne budi takva curica.
Samo ga posuđujemo. Mirno, imamo društvo.
Hajdemo. Tuna, idemo.
Vidimo se u pustinji!
Znaš što radiš? -Letio sam sa starim milijun puta.
Problematično je slijetanje. -Dobro.
Drago mi je. Čovjek si od riječi.
Sjećaš se obećanih 50.000? Nisam mogao nabaviti.
Zato sam ti donio 75.000.
Seronjo!
George! -Sretan Božić, Derek. -Sretan Božić!
Krasna je!
Genij si, George. Sretan Božić.
Ovo bi bila divna čestitka. Donesi aparat, Svene!
Jesi li vidio spavaonicu?
Sviđa mi se! Tako je lijepa! Jesi li je vidio? -Jesam.
Kako ti se čini? -Šališ se? -Želiš je? Uzet ćemo je.
Bilo je to divno doba. Nas sedmero bili smo kao obitelj.
Radili smo, zabavljali se i nismo imali briga.
Bilo je savršeno.
Kamen je golem. Obožavam ga.
Reci da nije predivan. -Drago mi je što je našao ljubav.
Jasno, ali prsten je krasan. -George ima ukusa.
To su najmanje dva karata. -Ne znam. -Da, dva karata.
Pazi na njega. George, trebao bi ga osigurati. -Dobro, mama.
Kako si to možeš priuštiti kao građevinac?
Začepi! Ne platiš sve odmah. Daju na rate.
Rate-srate. -Da, na rate. Ne znaš za to, škrtico.
Da, baš si stisnut. Još ima novac od prve pričesti.
Ne slušaj je. -Reci ocu. -Bla-bla-bla.
Reci ocu za plaćanje na rate. -Na rate.
Dečko je sretan. Nemoj kvariti veselje. -Ne kvarim.
Isuse... Zabaci glavu.
Uzmi ubrus. -Bit ću dobro. -Trebamo leda.
Dobro je. Želiš da idemo? -Hajdemo.
Niste ni predjelo pojeli. -U redu je. Bolje je tako.
Oporavi se. Baš mi je bilo drago. Nazovi me ujutro.
Kakva divna djevojka.
Jesu li sve to stotice? -Da.
Sigurno si dobro? -Jesam.
Bi li se ljutio da ne idem u Chicago? -Ne ako ne želiš.
Moram se ispričati zbog roditelja. -Zapravo su simpa.
Nisam baš siguran.
Obećaj mi nešto. Da mi nikada nećemo biti takvi.
Ne želim da budemo kao oni.
Bit ćemo kao mi.
Zbilja?
Volim te. -Ulazi u auto. Brže, dok nisu izašli.
George Jung, optuženi ste
za posjedovanje 300 kg marihuane
s nakanom da je prodajete. Jeste li krivi?
Smijem li se obratiti sudu?
Onda ćete morati ustati.
Iskreno, ne čini mi se da je to zločin.
Nelogično je i neodgovorno da me pošaljete u zatvor.
Što sam zapravo učinio?
Prešao zamišljenu crtu s biljem.
Kažeš da sam lopov, ali tko sirotinji daje jesti?
Tražiš nekoga tko je uvijek jak, bio kriv ili prav,
ali ja nisam taj, dušo.
Nisam onaj koga tražiš, dušo.
Kužite me? -Da.
Vaše su ideje zbilja zanimljive, g. Jung. -Hvala.
Ali crta nije zamišljena, a bilje je zabranjeno.
Jamčevina je 20.000 $. -Idući slučaj.
Što radiš tu? -Iznenađenje.
Nisi morala dolaziti. -Pa da propustim zabavu? Ni slučajno.
Što su presudili?
Branitelj kaže da se može nagoditi na pet godina.
Odslužit ću dvije.
Dvije godine. -Da, dvije.
Ne mogu toliko čekati.
Šališ se? Nećeš me čekati? Koji je to vrag?
Nemam dvije godine.
Što?
Ne.
Kad je Barbara umrla od raka, sve se promijenilo.
Škvadra se raspala.
Tuna je ostao u Meksiku. Tko zna što je bilo s njim.
Svi smo se udaljiti.
Nisam se pojavio na sudu i bio sam bjegunac.
Roditelje nisam vidio godinu dana.
Vjerovali ili ne, nedostajali su mi.
Bok, mama.
Iznenađena?
Izuj čizme.
Preplanuo si. -Meksiko.
Da, čula sam.
Jako mi je žao zbog tvoje cure.
Barbare. -Da, draga cura.
Hvala.
Stizao ti je novac koji sam slao? -Od droge?
Da, dobila sam ga.
Bože...
Što radiš?
U redu je, mama.
Učinilo mi se da nešto čujem. Kako si? -Dobro.
Uđi. Kako si? Dobro izgledaš.
Neka ti vjetar uvijek puše u leđa, a sunce obasjava lice.
Neka te vjetrovi sudbine nose u ples sa zvijezdama.
Živio. -Živio.
Jesi li dobro?
Samo sam tužan. -Zbilja si je volio.
Da. Zbilja jesam.
Ljutiš li se na mene? -Ne.
Ljutiš se. -Ne. -Vidim ti na licu. -Ne ljutim se.
Ali ne shvaćam što radiš. Traži te murja.
Znam.
Sjajno mi to ide. Zbilja mi sjajno ide.
Reći ću ti nešto, George.
Tebi bi bilo što sjajno išlo. Bilo što.
George!
Sranje!
Nisam imala izbora.
Ne gledaj me tako. -Idemo. -Što sam trebala? -Isuse!
U kući nam je! -Začepi! -Trebam biti pomagačica?
Misliš da ljudi ne znaju da si diler?
Svi znaju da si diler! Što misliš, kako se to odražava na mene?
Svaki je izlazak poniženje! Idi u zatvor! Za svoje dobro!
Moraš se popraviti!
Što vi gledate? Nije ni vaš sin nešto osobito!
Savezni zatvor, Danbury, Connecticut
Stani. Otvori trojku!
Zatvorenik je ušao!
Zatvori trojku!
Zdravo. Ja sam Diego Delgado. Kako si?
Dobro.
George? -Što? -Smijem li pitati zašto si ovdje?
Ne želim o tome.
Daj, George.
Ako želimo biti prijatelji, moramo imati povjerenja.
Ne volim previše priče. -Ni ja. Previše bla-bla-bla...
Ali cimeri smo. Moramo razgovarati jedan s drugim.
Mene su uhitili jer sam krao aute. Krađa auta.
Ubojstvo.
Ubojstvo?
Što to imaš, Diego? -Ništa. Nešto na čemu radim.
Na čemu radiš?
Nije važno. Nema veze s tobom.
Daj! Cimeri moraju sve dijeliti.
Ti imaš svoje intrige, ja svoje.
Danas mi je sretan dan.
Za devet mjeseci pijuckat ću pjenušac u Medellínu.
Za devet mjeseci izlazim.
Sretan sam zbog tebe.
Koliko tebe čeka?
Da vidimo...
26 mjeseci.
26 mjeseci? Za ubojstvo?
Upoznaj me s braniteljem.
Moram izaći odavde.
Samo na dva načina možeš izaći prije vremena.
Prvi je da pobjegneš.
Dobro. Koji je drugi?
Moramo otvoriti knjige. -Goni se! -Ništa ne otvaramo!
Ti si upraviteljeva kuja.
Radiš ovo da ti skrati kaznu. -Zašto ne?
Želim izaći što prije mogu. Ali neki od vas moraju maturirati.
Ti si beznadan slučaj, slobodno spavaj.
Goni se! Vidimo se na tuširanju!
Ali vi ostali možete dobiti diplomu i naći posao vani.
Ja sam na doživotnoj. -Ja sam zločinac. Nitko me neće primiti.
Onda učimo i zločinačke stvari.
Nagodimo se. Pola vremena govorit ću o Georgeu Washingtonu.
A ostalo vrijeme učit ću vas kako se krijumčari droga.
Ništa ti ne znaš o drogi. -Misliš?
Uhitili su me s 300 kg trave. Mislim da sam kvalificiran.
Odakle ti 300 kg trave? -Iz Meksika. Avionom.
Jesmo li se dogovorili?
Što je? -Slušao sam što si govorio o krijumčarenju.
Nisam vjerovao da si ubojica.
Znao sam da si magico.
Umoran sam. Spavaj.
U svojoj zemlji ja sam magico, čovjek koji ima san.
Čovjek u usponu. Ni iz čega stvorit ću nešto.
Imaš li ti san? -Imao bih ga kada bi me pustio da spavam.
Imaš san. Možda ga ostvariš.
Ali zasad nisi uspio. Zašto?
Jer su me ulovili. -Ne.
Nisi uspio jer si imao pogrešan san.
George?
Što znaš o kokainu?
Prva stvar. Kakve avione imaš?
Cessne za četiri putnika.
Četiri putnika. To znači... Koliko kilograma stane?
Ne znam. Vjerojatno...
Danbury nije bio zatvor. Bio je zločinačko učilište.
Od prvostupnika za marihuanu postao sam doktor za kokain.
Poslije 16 mjeseci, opet sam bio slobodan.
Dobro, ne posve slobodan.
Morao sam stanovati kod roditelja i naći posao.
Diega Delgada, molim. George je. -Bostonski George.
Jesi li izašao? -Jesam. -Čestitam. Čekao sam te.
Kako ide? -Dobro. Sve je organizirano.
Trebamo li avion? Kako to ide? Kad se vidimo? -Polako.
Doći ćeš ovamo i upoznati sve.
Jednu ćemo kao znak dobre volje, a onda avioni.
Ne smijem nikamo. -Hladno je. -Dobro. Sad ću.
Na uvjetnoj sam. Ne smijem iz države.
Neće ni znati da si otišao. -Pustili su me prije pet minuta.
Hoćemo li raditi ili ne?
Cartagena, Kolumbija, 1976. g.
Prijatelju. Kako si? -Dobro. -Drago mi je.
Petnaest kilograma. Dobro?
Dobit ćemo 100.000 $. -Polako. Želim pojedinosti.
Koje? Stavim drogu u lažno dno i prenesem. To je sve.
Hoće li u kovčezima biti odjeće? -Što?
Odjeća. U kovčegu.
Dobro. Pokušajmo tako.
Čija odjeća? Tvoja?
Koji je ovo vrag? Dovukao si me na razgovor o odjeći?
Želim znati sve. Ne dam kokaina za 600.000 nepoznatoj osobi.
To je 15 kila. Popišam toliko.
Gospodo, molim vas. Nema razloga za nepristojnost.
Cesar je samo temeljit. To je sve.
Dobro. Ali znajte da ću biti s vama i promatrati.
Kada prenosite drogu preko carine, trebate ostati mirni.
Ja razmišljam o nečemu ugodnom.
O zabavnom tulumu, pobjedi, vođenju ljubavi.
Projiciram se na to mjesto. Transcendentalna meditacija.
Treba zamisliti svaku pojedinost.<
Sve da ne mislite da vas čeka dugogodišnja robija
ako vam nađu 15 kila koke u kovčegu. -Putovnicu.
Ugodan let? -Bio je dobar.
Na odmoru ste? -Da.
Samo jedan dan?
Bratovo vjenčanje. Bio je lijep obred.
Otvorite kovčeg.
Jasno.
Čija je to odjeća? -Moja.
A ovo?
Teško se riješiti starih navika.
Zatvorite.
Pokusni je rok prošao. Trebalo je nositi na veliko.
Ne bi išlo putničkim avionima. Trebali smo vlastita pilota.
Letim u petak. Punim na Bahamima pa u Medellín.
Nastavi, molim te.
Uzmemo robu, opet napunimo na Bahamima
i vraćamo se u nedjelju kad i svi turisti. -Zašto ti govoriš?
Što? -Nisi ni pilot ni distributer.
Upoznao si nas s g. Stevensom. Budi sretan s postotkom.
Shvaćam.
Koliko? -Padrino će platiti 10.000 za kilogram svakomu.
Tri milijuna. To je sve. Nema pregovaranja.
Želim dva. -Svakomu milijun zvuči bolje. -Ne.
Samo ja radim i riskiram, a avion je moj.
Vi sjedite i skupljate novac.
Jesi li zadovoljan? -Jesam.
Imate li slike djece? -Što? -Moram ih vidjeti.
Njihova imena i imena škola. Dajemo vam milijune.
Bez djece neće ići.
Dobro.
G. Stevens?
Ne zaboravite slike.
George? Dolazi ovamo! Moramo razgovarati!
George? -Da... -Dođi. Što je? -Ništa.
Osim što nosimo 300 kg za sitniš. -Milijun nije mala lova.
To nije ništa. Kao da nosimo kovčege. Preveslao nas je.
To je samo mali dio posla. I trebam uslugu.
Usluga je bila odlazak po 50 kg kokaina. To je 110 funta.
Nije baš mala usluga. Recimo, kao žicanje cigarete.
Ali nema veze. Nisam imao pametnijeg posla.
Drugo bi bilo da sam na uvjetnoj. -Kako ste?
Ja sam Diegov prijatelj George.
Gdje je Diego? -Ne znam. Poslao je mene. Ja sam George.
Ah, George. Sada mi je sve jasno.
Zini, George.
Idi k vragu! -Otvaraj prokleta usta!
Slušaj me. Slušaš me?
Držim Diegovih 50 kila tri tjedna. Nije mi drago.
Reci da želim novac do petka. Možeš li to? -Mislim da mogu.
Misliš da možeš?
Halo? -Mogu li dobiti Georgea?
Za tebe je. -Dobro.
George? -Diego. -Kako si? -Ti? -Dobro.
Gdje si? -Loša vijest. U Kolumbiji sam.
Rado bih te vidio. Kao i neki tvoji stari prijatelji.
Sada ne mogu odavde.
Moraš se snaći sam. U zatvoru sam.
Što? -Da.
Hollywood, Kalifornija, Tri dana poslije
Sada mjerim čistoću.
Čisti kokain topi se na oko 85-88 °C.
Stvari s kojima ga miješaju tope se na 38 stupnjeva.
Kvalitetan kokain topi se na oko 60 stupnjeva.
55, dobro.
60 stupnjeva.
65 stupnjeva.
Sto mu gromova! 70 stupnjeva.
Kriste! 77, 82...
86 stupnjeva.
Odakle vam to? -Iz Kolumbije.
Smijem jednu lajnu? -Uživaj.
Možemo svi po jednu.
Što sam ti rekao?
Super, ali što da radim s toliko? -Prodaj.
Nisam te vidio dvije godine i dođeš s 50 kg bijelog?
Samo prodaj. -Dobro. Ali trebat ću godinu dana.
Ne osjećam lice.
Mogu ga dotaknuti, ali ne osjećam ga.
36 sati. Ne mogu vjerovati da je sve otišlo za 36 sati.
Podcijenio si tržište. -Baš tako.
Brojenje će trajati duže od prodaje.
Zračna luka Miami, još tri dana poslije
Zdravo, g. George. -Zdravo, prijatelji. Izvolite.
1,35 milijuna. Želite nekamo otići prebrojiti?
U avionu ćemo. -Kojem avionu?
Medellín, Kolumbija, 1977. g.
Hvala.
Što je ovo? -Drago mi je. -Zar nisi u zatvoru?
Pablo me izvukao. Pazi što govoriš.
Svi čuju sve. Ovo nije Amerika.
Život je jeftin. -Dobro, šutjet ću.
Tko je ta veza u Kaliforniji?
Prijatelj. -Tko? -Prijatelj. Neću ti reći. -Tko? -Prijatelj!
Dobro, poslije ćemo.
Ono je Pablo.
El padrino bio je seńor Pablo Escobar.
Za one koji nemaju pojma ni o čemu, on je bio glavni.
Šef svega. El magico.
Sad će vas primiti. -Idemo. -Ne tebe.
Idi. -Ne. -Idi.
Samo malo.
Ne idem onamo. -Rekao je da želi samo tebe, ne mene.
Idi. -Ovuda. -Sve će biti u redu.
Dobro.
Vi ste čovjek koji uzme 50 kila kokaina i rasproda ga za dan.
Za tri dana. -El magico. Zdravo, g. George.
Dobro došli u Kolumbiju. -Hvala.
Onaj čovjek bio je jako hrabar. -Doušnik? -Da.
Pobjegao bi ili otišao policiji,
ali tada bi njegova žena djeca, roditelji, prijatelji...
Mnogi bi stradali.
Da, razumijem.
Hvala što ste me pozvali u svoju lijepu zemlju. -Lijepa jest.
Ali siromašna. Izvozimo kavu, banane i travu.
Pregazili su nas prokleti komunisti, ali to je druga priča.
Danas se bavimo kokainom, zar ne? -Da, tako je.
Moram naći Amerikanca kojemu mogu vjerovati.
Nekoga tko ima čast, inteligenciju...
Trebate nekoga s mudima. -Da. I s mudima, g. George.
Mogu raditi više stvari za vas.
Mogu prevoziti kokain s ranča odavde u Kaliforniju.
Imam pilote i avione. -Fino.
Ali trebam pojedinosti. Kakva je cijena?
Moram pitati Diega, ali otprilike 10.000 po kili.
Koliko možete prevesti?
Opet moram pitati partnera,
ali oko 300 kila. To su 3 milijuna.
To razumijem, ali molim te, makni naočale.
Komplikacije s Diegom, ukradeni auti, izvlačenje...
Stvorilo mi je neugodnosti. 50 kg moglo je biti problem.
A ja ne volim probleme.
Razumijem.
Uz dužno poštovanje, Diego je moj partner.
Neću pregovarati bez njega. Ne želim surađivati bez njega.
Siguran si? -Jesam.
Dobro. Nećemo više razgovarati o tome.
Imamo još puno drugih tema.
Odlučio sam. Surađivat ćemo i želim početi odmah.
Kokain je eksplodirao u Americi kao atomska bomba.
Iz Hollywooda je krenuo na Istok i svi su ga trošili.
Ama baš svi.
Izmislili smo tržište.
Ako ste šmrkali kokain potkraj 70-ih i početkom 80-ih,
najvjerojatnije je bio naš.
Tri milijuna. -Dva i pol. Siguran sam.
Mislim da su tri. -Ne slažemo se u pola milijuna?
Tko ga šljivi. Neću opet brojiti. -Izvaži!
Tri milijuna - 27 kg. Dva i pol - 23 kg.
Boli me neka stvar. Kamo da to stavim?
Pokušaj u spavaonicu.
Nema mjesta.
Onda u ormar.
Trebamo veći brod.
Kolumbijci su preporučili Norieginu banku u Panama Cityju.
Ili to ili pranje u SAD-u za 60%.
Da zadržim samo 40% svoga novca? Ne, hvala.
Čestitam, gospodo. -Čak je i Pablo držao novac ondje.
Tko bi se usudio zeznuti nas?
Ja vama 30 milijuna dolara, a vi meni knjižicu.
Oženjen sam. -Znam.
Sretnik si. -Volim te. -I ja tebe.
Zdravo. -Zdravo.
Poznajemo li se? -Ne bih rekla.
Zašto se onda smiješiš?
Zašto se ti smiješiš? -Ne znam.
Ja sam George. -Znam tko si. Amerikanac.
Moja zaručnica Mirtha.
Augusto vas želi vidjeti. -Što? -Augusto vas traži.
Dobro. -Dobro.
Sad ću. -Dobro.
Bilo mi je drago. -Također.
George, pridruži nam se. Popij nešto.
Sjećate se g. Georgea.
Čestitam na osvajanju Zapadne obale. -Hvala.
Koliko se još možemo proširiti? -Nebo je granica.
Kada ga troše glumci i glazbenici, i svi ostali će.
Razgovaramo o poslovanju na Zapadnoj obali.
Georgeov tajanstveni čovjek. -Kad ćemo ga upoznati?
Ne možete. Taji ga. On se sastaje sa svima.
U Kolumbiji se sastaje s Pablom. Ali taji i od brata.
Svi radimo zajedno.
Mislim da je Pablo zadovoljan ovakvim stanjem, zar ne?
Ispričavam se. -Samo ti idi.
Razaranje kolumbijskoga braka nije mala stvar.
Mnogi su popizdili. Nije me bila briga.
Bio sam Escobarov čovjek. Bio sam nedodirljiv.
Mirtha mi je postala partnerica. Lijepa, strastvena...
I luda kao i ja.
Tulumarila je kao muškarac, a voljela kao žena.
Ali ja ću kartelu uvijek biti gringo.
Mirtha to može promijeniti jednom riječju. -Uzimam.
I ja.
Držali smo svijet za jaja. Bili smo mladi, bogati i zaljubljeni.
Ništa nas nije moglo zaustaviti.
Bilo je savršeno.
Miči to, trudna si! -Ne budi takav licemjer!
Prestala sam pušiti, zar ne? -Miči to, moji su došli.
Bože... -Krasno, zar ne?
Golema je! -Sviđa ti se?
Kakav divan ormar.
Je li španjolski? Sigurno je jako skup.
Dugo je u obitelji. -Nisu jeftini. -Njezini su bogati.
Papi, sviđa ti se? -Lijepo je. Pokazat ću vam ostatak kuće.
George je spomenuo jacuzzi. Oduvijek sam ga željela.
I bide. -Piće?
Posao dobro ide. Uvoz-izvoz u Miamiju.
Unosno je. Uložio sam novac. -Ne muljaj.
Prerijetko te viđam da bismo gubili vrijeme.
Iz moga si tijela došao. Moj si sinčić.
Skočio bi s planine kada bi netko rekao da ne možeš.
Nisi se previše promijenio, zar ne?
Znam čime se baviš. Ne sve, ali uglavnom.
I nije me briga. Ne sviđa mi se. Ne bih to poželio za tebe.
Ali život je tvoj. Nema veze sa mnom.
Ne bih te mogao spriječiti, zar ne? -Vjerojatno ne bi.
Dobro je. Imaš obitelj. Dobro je ako si sretan.
Lijepo je imati lijepe stvari.
Je li sretan?
Jesam. Trenutačno jesam.
Tri godine? Koliko zajedno poslujemo?
Tri godine? Ona smije upoznati tvoju vezu?
Začepi, Diego. Uskoro dolaze. Koncentriram se.
Ljutim se na tebe. Mene ne vodiš, a kuju vodiš!
Ženu! A mi smo ovo započeli. Ti i ja!
Što će ti moja veza?
Ništa. Načelna stvar.
Neću ti reći. Začepi, poludjet ću!
Od mene ćeš poludjeti?
Ja ću od tebe. Imali smo san. Kamo je nestao?
Idi unutra.
Dao sam ti sve, svakoga. Što si ti meni dao?
Što si ti meni dao? -Problem?
Ne, prijatelju, nema problema.
Sav je novac ovdje.
Nema problema, brojit ćemo poslije.
Sramotiš me, George.
Što je? -Ništa. Sve je u redu. -Nije u redu! Uveo sam te.
A ti mi pljuneš u lice. -Ne sada!
Slušajte. Sve je u redu. Uzmite ključeve i idite.
Sve je u redu. Nema nikakvih problema.
Dobro? Nije se ni dogodilo. Nitko ne mora saznati za to.
Mirno reci gospodi gdje je kokain. Odmah!
Bilo mi je zadovoljstvo. Zbogom.
Derek Foreal!
Što? -Prokleti Derek Foreal! Imaš li sad sve što si želio?
Zadovoljan?
Derek Foreal, Diego Delgado.
Prekrasno izgledaš! Mogla bi puknuti! -Da.
Reci joj da ne pije previše.
Drago mi je što te vidim. -I meni tebe. Gdje je Diego?
Nije ovdje. -Gdje je? I tko je taj Norman Cay?
Svi govore o njemu. Poznaješ ga?
Nije osoba. Norman's Cay je otok. U Bahamima.
Ondje je mirno. Diego sada živi ondje.
Kupio je 65 hektara, hotel, marinu i uzletište.
Prevozi preko toga otoka. -Što? -Da.
Jack Stevens ima puno posla. Kao i ostali piloti.
Sranje.
Derek? George je.
Nosim li ruž?
Pitao sam nosim li ruž. Želim biti lijep kad me jebu.
To je tvoj i Diegov problem.
Uveo sam te... -Sretna Nova. -Sretna Nova.
Uveo sam te i tako mi se odužuješ? -Ništa osobno.
Obožavam te. To je posao. Moram ići. -Derek?
Što je?
Što je? -Ništa. Sretna Nova.
Dobro došao. Dugo se nismo vidjeli. -Ne diraj me.
Drago mi je što te vidim, George, brate.
Nismo više braća.
Zašto to govoriš?
Jasno da smo braća.
Preveslao si me. -Nisam.
Jesi. Išao si iza leđa i izbacio me. Preveslao si me. -Ja? Ne.
Nikada.
Razgovarao sam s Derekom.
Možda imaš pravo.
Možda sam te izdao... Malo.
Da.
Da, ukrao sam ti kalifornijsku vezu. Što onda?
Tko te upoznao s Escobarom?
Ja.
Tko te upoznao s vražjom ženom Kolumbijkom? Ja.
Tko te zaštitio kad te Cesar Rosa htio zaklati?
Ja.
Tko ti je omogućio da zaradiš milijune i milijune?
Ja. I što sam dobio zauzvrat?
Ovo. Optužbe.
Uvijek sam ti davao sve. Uvijek.
Tomu je došao kraj.
Ovo je moj posao, moj san. Idi kući.
Vrati se svomu glupom životu.
Prodaj na sitno rođacima.
Izbačen si. Ne budi tako osjetljiv. Braća smo. Braća.
Idući put bit će pun.
Pozdravi svoju lijepu ženicu. -Hoću.
Isuse! -U redu je.
Što je to? -U redu je.
Gotovo je. Više neću raditi.
Sve je gotovo. I neću se vratiti.
Samo ti, ja i dijete.
Ništa drugo. Samo mi.
Neka idu k vragu.
Neka se gone.
Neka se gone. -Neka se gone.
Dođi.
I jesam. Prestao sam raditi. Potpuno sam izašao.
Zašto ne bih? Zaradio sam 60 milijuna dolara i izašao čist.
Možda ne baš čist.
Idemo! Dijete se rada! -Dolazim!
George, požuri se!
Idemo! -Dobro! Koji vrag...
Odmah dolazim.
Gledanje kako se moja curica rađa promijenilo me.
Govore o vjerskim iskustvima. Nisam bio vjernik.
Nisam ni volio djecu.
Ali Kristina Sunshine Jung nešto je promijenila u meni.
Znao sam zašto sam ovdje. Najbolji osjećaj u životu.
A ubrzo ga je zamijenio najgori osjećaj u životu.
Zovi kardiologa! Mislim da je infarkt!
Čovjek može izdržati 1-1,5 g kokaina u sustavu.
Ja sam u prosjeku trošio 5 g na dan. Možda i više.
Jedanput sam ušmrkao 10 g u 10 minuta.
Dobro sam ga podnosio. -Ne želim ti držati prodike.
Ne zanima me moralnost tvojih postupaka.
Ali smanji malo. Ostani s nama. Sad imaš kćer.
Kćer.
Vratio sam se kući i očistio se. Ničime se nisam drogirao.
Nisam ni pio. Trijezan kao kamen.
Kristina mi je bila sve.
Bio sam s njom, brinuo se za nju.
Htio sam biti otac. Dobar otac. Kao što je moj stari bio meni.
Poslije pet godina mirovanja i čistoće,
Mirtha je poželjela malo zabave.
Na proslavu mog 38. rođendana pozvala je moje stare prijatelje.
Sretan rođendan, George. Mirtha me pozvala.
Rekla mi je.
Žao mi je zbog svega. Imao si pravo. Preveslao sam te.
A Diego je mene. Izbacio je i mene. -Čuo sam.
Zapostavio sam sve. Zaboravio tko su mi prijatelji.
Tko ga šljivi, sve je to sad prošlost.
Ja više ne radim pa možemo sve zaboraviti. -Da.
Drago mi je što te vidim. -I meni tebe.
Popijmo nešto. -Tko te šiša?
To je prokleto zabavno! Malo proklete zabave!
Je li to Mirtha? -Da.
Koliko je teška? 35 kg?
Tu negdje.
Stoj! -Konobari.
Mene su jedinog na svijetu ulovili prokleti konobari.
Nikada neću znati zašto su izabrali baš tu večer.
Možda zbog skupih auta na prilazu,
gostiju iz Kolumbije ili švedskog stola s kokainom.
Samo su čekali da pogriješim.
I jesam.
Što je to? -Tvoja izjava da je sav kokain bio tvoj.
I da drugi gosti nisu znali da je ondje. -Baš.
Želim da mi pustite dijete. Odmah.
Žena i kći moraju biti u avionu. Tada ću potpisati ovo.
Nema šanse. -Onda ništa ne potpisujem.
Učini to.
I još nešto. -Što?
Donesi mi paket piva. -Baš.
Nije bilo šanse da se vratim u zatvor.
Potpisao sam izjavu, platio jamčevinu i izašao.
Opet ću postati bjegunac.
Bok, tata. -Zdravo, George.
Sin ti je došao. -Reci mu da ga ne želim vidjeti.
Da nije dobrodošao ovamo. -Mama... -Da nisi ušao!
Nisi moj sin.
Više nemam sina.
Ljuta je. Bilo je na svim vijestima.
Htio sam vam reći da me neko vrijeme neće biti.
Nećeš doći na suđenje? -Ne.
Dobro.
Dakle ovo je oproštaj.
Nadam se da nije.
Moram ići. -Čuvaj se. -I ti.
Ovo je g. Rodriguez, predsjednik naše banke.
Imamo problem, g. Jung.
Banke su nacionalizirane.
Vaš je novac prisvojila panamska vlada.
Oprostite, molim vas. Netko vam je trebao prije javiti.
Ispričavam se.
Što ćemo sad?
Odakle nam novac? -Molim te.
Razgovarat ću s Augustom. -Odgovori na usrano pitanje!
Što ćemo trošiti? Kako ćemo živjeti?
Nemoj pred malenom. -Ne seri. Učini nešto.
Sve će biti u redu. Nemoj se uzrujavati.
Što nam se događa?
Ne znam. -Hoćemo li živjeti odvojeno?
Nemoj to ni spominjati.
Volim tvoju majku. Ali sad je uzrujana.
A ti si moje srce.
Zar bih mogao živjeti bez srca? -Nadam se da ne.
Smiri se. Iza nas je murjak. -Samo vozi!
Što te muči?
Nemamo ništa. To me muči.
A ti si usrani špijun. -Što?
Tako je. Uvijek špijuniraš i osuđuješ.
Svi ti se smiju u lice, papčino.
Dao si Diegu da te poševi u šupak.
Možda ti se sviđa jer si usrani peder. Mislim da jesi.
Mene ne ševiš. Valjda ševiš nekoga drugog.
Smiri se. -Zašto me više ne ševiš? -Smiri se.
Zašto me više ne ševiš?
Da me više nikada nisi pipnuo, seronjo!
Nikada više, šupčino! -Smirite se. -Pusti me!
On je bjegunac i dila kokain! Ima kilogram u prtljažniku!
Vodite jadnika u zatvor!
Tri godine poslije
Rastajem se od tebe. Dobit ću skrbništvo.
Kad izađeš, plaćat ćeš alimentaciju. To je sve.
Imam nekoga drugog.
Sumnjam da ti je stalo, ali htjela sam ti reći.
Reci nešto. -Što da kažem?
U zatvoru sam. Trebala bi znati, ti si me uvalila.
Znala sam da ćeš to reći.
Uvijek misliš na sebe.
Pozdravi oca. -Ne. -Pozdravi ga.
Zdravo, dušo.
Mislila sam da ne možeš živjeti bez srca.
Svakoga dana u zatvoru mislio sam samo na jedno.
Na svoju curicu.
Morao sam vratiti svoje srce.
Bok, dušo. -Što radiš tu?
Htio sam ti reći da sam izašao i vidjeti te.
Kako si? -George, ne smiješ se tako pojaviti.
Zovi me tata. -Ne želim. Pusti me na miru. -Čekaj.
Žao mi je. Želim sve popraviti.
Što želiš od mene?
Želim biti tvoj tata. Pratio bih te ako smijem.
Želim sve popraviti.
Kada bi mogla bilo kamo na svijetu, kamo bi pošla?
Uspjelo je. Svakoga dana pratio sam je u školu i kući.
Krenulo je nabolje. -U Kaliforniju. -Ali možeš bilo kamo.
Indija, Tibet, Izrael, Francuska. A ti bi u Kaliforniju? -Da.
Bok, mama.
Idi unutra.
Bok. Vidimo se ujutro.
Idem pisati zadaću. -Sad ću i ja doći.
Što hoćeš?
Primirje. Ne želim se više svađati.
Želim da se slažemo, da budemo pristojni.
Znaš da se viđam s Kristinom. -Rekla mi je.
Pratiš je u školu. -Da.
Nešto sam razmišljao...
Znaš da je volim.
Volio bih da je sa mnom.
Dugo me nije bilo. Volio bih biti s njom.
Nisam vidjela ni dolar. Nisi platio nijedan cent.
Alimentacija.
Počni nam pomagati pa ćemo vidjeti što će biti.
Dobro. To je sve što sam htio reći.
Čuvaj se. -I ti.
George?
Jesi li dobro?
Jesam.
Derek? George je.
Slušaj. Želim okupiti ekipu. Znaš li koga?
Četvorica. Dvojica na zemlji, dvojica u zraku.
Tko je kopilot? -Gledaš ga.
Mi dajemo avion, troškove prijevoza i mjesto za slijetanje.
Ti biraš mjesto u Južnoj Americi i plaćaš nam.
I preuzimaš sav rizik ako nas uhite.
Uzimamo 65% naknade, 10% bruto i svoje troškove.
Ovo nisu pregovori. Ako pristaješ, možemo dalje.
Ako ne, zaboravi razgovor. -Ne, sve zvuči prihvatljivo.
Moram upoznati sve ljude. -Sjede za stolom.
Gospodo, ovo je George.
Dulli! -Bože! -Isuse! Godinama se nismo vidjeli.
Sjajno izgledaš. -I ti. -To mi je prijatelj. Poznajemo se 30 godina.
Sjedni na moje mjesto.
Čujem da si se oženio.
Znaš što? -Što? -Ovoga tjedna odlazim iz grada.
Kamo ideš? -Ne znam. Možda u Kaliforniju.
Lažljivče.
Da malo vidim kako je.
Moram nešto obaviti, ali u četvrtak poslije nastave...
Mama me neće pustiti. -Ja ću nagovoriti mamu.
Ti samo spakiraj stvari. -Ali imam nastavu. -Znam.
Navodno imaju škole i u Kaliforniji. -Kuneš se? -Da.
U četvrtak u 15 h kod tvoje mame. Ti i ja. -Ne vjerujem ti.
Kunem se svojim životom.
Zakuni se mojim životom.
Kunem se tvojim životom.
Tako treba. Samo tako, Dulli.
Ulazite.
Je li dobar? -O, da. Dobar je. Krasan. Savršen.
Ovo je potpuno čist kolumbijski kokain, dame i gospodo.
Najbolji. Čist kao snijeg. Drago mi je što sam se toga riješio.
Spasio si mi život. -Nisam. -I ne znaš kako.
Svi vi.
Velikodušan sam pa svi imate povišicu.
Povišicu? -Da. Umjesto 10%, dobit ćete 15%.
Isuse. To je 200 somova više. -Tako je.
Radite što hoćete, uživajte. Ja izlazim. Gotovo je.
Posljednja zabava.
Idem u Kaliforniju i počet ću iznova sa svojim djetetom.
U to ime. Živio! -U tvoje zdravlje. -Živio! -Živio!
Još jedna runda? Idem na zahod.
Osjećam se kao klinac.
Što je? -Krivo mi je. -I meni.
I meni je drag, ali nemojmo biti sentimentalni.
Sjetio sam se kad si nas vozio u Meksiko.
Sjećaš se onog uzletišta?
Totalna ludnica.
Sad si puno bolji.
Što je?
Zašto ste svi tako pokisli?
Gdje mi je nož?
Obavimo to.
Ulovili su me.
Namjestili su mi FBI i DEA. To mi nije smetalo.
Namjestili su mi Kevin i Derek. Ni to mi nije smetalo.
Kazna od 60 godina u Otisvilleu. Ni to mi nije smetalo.
Prekršio sam obećanje. Sve što volim - nestane.
Kako si?
Sve u redu? -Dobro sam.
Što imaš?
Loša vijest. Htio sam ti urediti posjet, ali mama je zabranila.
Rekla je da bi ga samo uzrujao. Sumnjam da će ići.
Kako je on? -Nije dobro.
Izišao je iz bolnice, kod kuće je,
ali mislim da mu nema pomoći.
Pitanje je vremena.
Donio sam ti kazetofon. Možda bi htio čuti tvoj glas.
Dat ću ti pet minuta.
Zdravo, tata.
Sjećam se da sam bio visok metar, a težak 30 kg,
ali bio sam pravi tatin sin.
Subotnja jutra kad sam išao s tobom na posao u kamionu...
Mislio sam da je to najveći kamion u svemiru.
Sjećam se kako je to važan posao bio.
Bez nas, ljudi bi se smrznuli.
Mislio sam da si najjači na svijetu.
Sjećaš se snimaka kad se mama oblačila kao L. Young?
Sladoledi i utakmice, Waino Tuna,
odlazak u Kaliforniju i povratak s FBI-em za petama.
Kad je agent kleknuo da mi navuče čizme, rekao si:
Tu ti je i mjesto, gade. Da mu držiš čizme.
Ta ti je bila dobra, tata.
Prava stvar. Sjećaš se toga?
I onda kad si mi rekao da novac nije važan.
Stari, imam 42 godine.
I tek sam sada shvatio što si mi htio reći prije toliko godina.
Napokon sam shvatio.
Najbolji si, tata.
Da sam ti bar mogao više pomoći, da imamo vremena.
Neka ti vjetar uvijek puše u leđa, a sunce obasjava lice.
Neka te vjetrovi sudbine nose u ples sa zvijezdama.
Volim te, tata. Tvoj George.
George, dođi. Imaš posjet.
Zdravo, dušo.
Bok, tata.
Tako si narasla.
Tata je propalica.
Nije.
Samo si mi ti nešto značila. -Kuneš se? -Kunem ti se.
Kunem se. Volim te, Kristina.
Ti si jedina dobra stvar u mom životu.
Samo si mi ti nešto značila.
Volim te.
Hajdemo.
Pričaj mi o svome životu.
Što te zanima? -Sve. Što radiš? Ideš u školu?
Katkad. -Da? -Da. -Kao stari.
Hajdemo, mrači se.
Kasno je. Hajdemo.
Idemo.
Imam posjet. -Danas nemaš. Moraš unutra.
Želim je staviti na popis za sutra. Svoju kćer. -Dobro.
Posjetit će me sutra.
Je li se na kraju isplatilo?
Isuse. Kako mi se život nepovratno promijenio.
Posljednji dan ljeta, a meni su sva vrata zatvorena.
Imao sam puno dirljivih trenutaka.
Većini život prođe u planiranju što će s njim.
U životu sam ostavio djeliće srca na više mjesta.
Sada jedva da ga imam dovoljno za život.
Ali usiljeno se smiješim jer znam
da mi je ambicija bila puno veća od talenta.
Pred mojim vratima nema više bijelih konja ni lijepih žena.
George Jung osuđen je na zatvor do 2015. g.
Kristina Sunshine Jung još nije posjetila svoga oca.
FILMO-CENTAR
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM