FILMO-CENTAR
Ljudi me stalno pitaju znam li Taylera Durdena.
Tri minute.
To je to. Početak i kraj.
Imaš li govor za ovu priliku?
Sa pištoljskom cijevi među zubima, čuju se samo samoglasnici.
Ne mogu da razmišljam ni o čemu.
Na trenutak, zaboravio sam Taylerovu kontroliranu rušilačku akciju
i pitam se koliko je čist taj pištolj.
Sad postaje uzbudljivo.
Ona stara izreka, da povrijediš samo one koje voliš.
E, pa to važi u oba smjera.
Imamo sjedišta u prvom redu za ovu predstavu masovnog uništenja.
"Odbor za Rušenje" u projektu "Sakaćenje"
Napunio je temelje 12 zgrada sa eksplozivom.
Za dvije minute, detonatori će aktivirati eksploziv
i nekoliko blokova će biti svedeno na ruševine.
Znam to jer i Tayler zna to.
Dvije i pol. Razmisli o svemu što smo postigli.
Odjednom shvaćam da sve ovo, pištolj, bombe, revolucija,
ima veze sa djevojkom koja se zove Marla Singer.
Bob. Bob je imao ženske sise.
Ovo je bila grupa za ljude sa rakom testisa.
Ovo veliko stvorenje što balavi po meni, to je Bob.
Još uvijek smo muškarci.
Da, muškarci smo.
Mi smo muškarci.
Bobu su odstranjeni testisi. Onda hormonska terapija.
Razvile su mu se ženske sise jer mu je testosteron bio previsok
pa je tijelo pojačalo proizvodnju estrogena.
- Tada dolazim ja... - Opet će mi raditi sukciju.
..među te velike sise.
Toliko velike, koliko misliš da je Bog velik.
U redu, sad ti plači.
Ne, čekaj. Idemo nazad. Počnimo malo ranije.
Šest mjeseci nisam spavao.
Nisam mogao spavati.
Sa nesanicom, ništa nije stvarno.
Sve je nekako daleko.
Sve je kopija
kopije.
Kad počne osvajanje svemira, velike korporacije će svemu davati imena.
"IBM Zvjezdana Sfera".
"Microsoft galaksija"
"Planet Starbucks".
Morat ćeš van grada ove nedjelje da bi skinuli malo "crvenih zastavica".
Mora da je bio utorak. Imao je svoju plavu kravatu.
Hoćeš da zapostavim moje izvještaje dok mi ne javiš o poboljšanju stanja?
Ovo ti je prioritet. Evo ti kupon za let. Zovi me ako negdje zaškripi.
Bio je pun energije. Mora da je opet imao proljev od kave.
Kao i mnogi drugi, postao sam rob kupovanja i gomilanja stvari.
Da. Htio bih naručiti.
"Erica Pecary" skupljač prašine.
- Molim sačekajte. - Bilo šta zanimljivo,
Na primjer "Jing-Jang" stolčić za kavu, Morao sam ga imati.
"Klipskova" uredska oprema.
"Hovertek" kućni bicikl za vježbu.
Ili "Oamsab" naslonjač sa zelenim štrafama.
čak i lampe sa omotom od ekološkog ne-bijeljenog papira.
Listao bih modne kataloge i pitao se:
"Kakav servis za večeru me definira kao osobu?"
Imao sam sve. Čak i stakleno posuđe sa malim balončićima i nesavršenostima,
Dokaz da je napravljeno od strane poštenih, radnih ljudi iz...
- Molim sačekajte. - ..što god.
Nekad smo čitali pornografiju.
Sada je to bila "Horchov" kolekcija.
- Ne. Ne možete umrijeti od nesanice. - Što ćemo sa narkolepsijom?
Zadremam, i budim se na raznim mjestima.
Nemam pojma kako sam tamo dospio.
- Morate se razvedriti. - Možete li mi dati nešto?
Crvene, plave tablete...
Ne. Vama treba zdrav, prirodni san.
Žvaćite malo korjenje i više vježbajte.
Hej, čoveče.
- Ja patim. - Hoćeš da vidiš patnju?
Svrati kod prvog metodologa, utorkom uvečer.
Vidi momke sa rakom testisa.
To je patnja.
Oduvijek sam želio troje djece... dva dječaka i djevojčicu.
Mindy je željela dvije djevojčice i dječaka.
Nikada se nismo slagali ni oko čega.
Pa, o... ona...
Dobila je svoje prvo dijete prošle nedjelje.
Djevojčicu.
Sa... Sa njenim... Sa njenim novim mužem.
Sranje!
Hvala Bogu, drago mi je zbog nje...
Drago mi je zbog nje.
Ona zaslužuje...
Svi, hajmo se zahvaliti Thomasu što je ovo podjelio sa nama.
Hvala, Thomase.
Gledam po sobi i, vidim mnogo hrabrosti.
I to mi daje snagu.
Jedni drugima dajemo snagu.
Vrijeme je za "jedan na jedan".
Hajde da svi pratimo Thomasov primjer i stvarno se otvorimo.
Jeste li našli partnera?
E tako sam upoznao veliku tjelesinu.
Njegove oči su se već skupljale od suza.
Koljena zajedno. Čudni mali koraci.
- Moje ime je Bob. - Bob?
Bob je bio šampion u Body-buildingu.
Znate onaj program za povećanje obima grudi kasno noću na TV?
To je bila njegova ideja.
Bio sam "gutač".
Znaš, koristio sam steroide!
Diabonal i
Visterol.
To se koristi na trkačkim konjima.
A sada sam bankrotirao.
Razveden sam.
Moje dvoje odrasle djece
neće ni da mi uzvrate pozive.
Stranci koji su ovoliko iskreni učine od mene mekušca.
Hajde,... Corneliuse.
možeš da plačeš.
I tada... nešto se dogodilo. Popustio sam.
To je dobro.
Izgubljen u zaboravu.
Mračnom, tihom i kompletnom.
Našao sam slobodu. Gubljenje nade je sloboda.
U redu je.
Bebe ne spavaju tako dobro.
Postao sam ovisan.
I pošto ništa nisam govorio
ljudi su uvek pomišljali na najgore.
Oni su više plakali... onda sam i ja više plakao.
Sada ćemo otvoriti zelena vrata, srčana čakra...
Nisam stvarno umirao.
Nisam bio domaćin raku ili parazitima.
Ja sam bio mali topli centar oko koga se sakupio sav život ovoga svijeta.
Zamislite svoju bol kao bijelu loptu ljekovite svjetlosti.
Putuje po vašem tijelu, lječeći vas.
Nastavite tako. Ne zaboravite disati...
.. sada izađite kroz zadnja vrata u sobi.
Gdje ona vode?
U vašu pećinu.
Uđite
u vašu pećinu.
Tako.
Ulazite dublje u pećinu.
I tu ćete naći
životinju vaše moći.
Klizni.
Svaku večer sam umirao.
I svaku večer sam ponovno rođen.
Uskrsnio.
Bob me je volio jer je mislio da su i meni odstranjeni testisi.
Dok sam, bio pritisnut na njegove sise,
spreman da plačem.
To je bio moj odmor.
A ona je pokvarila
sve.
Ovo je rak, zar ne?
Ta riba, Marla Singer
nije imala rak testisa.
Bila je lažov.
Nije uopće bila bolesna.
Jasno sam to vidio, moja grupa, za krvne parazite, četvrtkom.
Onda u "Nadi",dvaput mjesečno na skupu za stanične poremećaje
I opet na, mojoj "tuberkulozi" petkom uvečer.
Marla,
veliki turista.
Njena laž odgovarala je mojoj.
I odjednom, nisam osjećao ništa.
Nisam mogao plakati, pa opet
nisam mogao spavati.
Na sjledećoj grupi, poslje vođene meditacije,
kad otvorimo srčane čakre, kada bude vrijeme za zagrljaj,
Zgrabit ću tu kurvu, Marlu Singer, i zavrištit ću.
Marla, ti si lažov! Ti turisto, potrebno mi je ovo! Sad odlazi!
Nisam spavao danima.
Ostavit ćemo to da se osuši...
Kad imate nesanicu, nikada stvarno ne spavate.
I nikada stvarno niste budni.
Za početak večeras,
Chloe bi da kaže nekoliko riječi.
A, da. Chloe.
Chloe je izgledala kao kostur Merryl Streep koji šeta okolo
i izuzetno je dobra prema svima.
Eto, još sam ovdje.
Ali ne znam koliko još.
Toliko su svi sigurni u ono što mi govore.
ali imam dobre vijesti.
Više se ne bojim smrti.
Ali...sam vrlo usamljena.
Nitko ne želi seks sa mnom.
Toliko sam blizu kraja i želim, da me neko povali posljednji put.
Imam porno filmove u stanu,
- i sredstva za podmazivanje i amil nitrat. - Hvala ti, Chloe.
Svi, hajde da zahvalimo, Chloe.
Hvala, Chloe.
Spremimo se za vođenu meditaciju.
Stojite na ulazu u vašu pećinu.
Ulazite u pećinu i hodate...
Kad bih imao tumor, nazvao bih ga Marla.
Marla.
Ogrebotina u uglu usana koja bi zarasla, kad je ne bi toliko pipao jezikom.
Ali ne možeš.
..ulazite dublje u pećinu.
Ljekovita energija je svuda oko vas.
Sada nađite vašu životinju moći.
Klizni.
OK. Nađite partnera.
Večeras izaberite nekog posebnog.
Hej.
- Trebamo razgovarati. - Naravno.
- Provalio sam te. - Što?
Da. Ti si lažnjak. Ti ne umireš.
Molim?
Po tibetanskoj filozofiji svi mi umiremo.
- Ali ne umireš kao Chloe. - Pa?
Pa ti si turista.
Vidio sam te. Na melanomima, i na tuberkulozi.
A vidio sam te i na raku testisa!
Vježbao si ovo.
- Vježbao što? - Moje razotkrivanje.
Ide li kako si očekivao,... Rupert?
Razotkrit ću te.
Samo izvoli. I ja ću tebe.
Držite se. Pustite suze.
O Bože. Zašto radiš ovo?
Jeftinije je od filma a ima i besplatne kafe.
Vidi, ovo mi je važno. Ovo su moje grupe.
Dolazim već godinu dana.
- Zašto to radiš? - Ne znam.
Kad ljudi misle da umireš, stvarno te slušaju a ne...
samo da čekaju svoj red za priču.
Da. Da.
Podjeliš sebe sa drugima ...potpuno.
Vidi, ne želiš se uvući u ovo.
- Postaje opsesija. - Stvarno?
Ne šalim se, ne mogu plakati ako je tu još jedan lažov, a treba mi ovo.
Moraš naći neko drugo mjesto.
Postavi zamke po odjeljenju za rak. Nije to moj problem.
Ne, sačekaj. Stani.
Podjelit ćemo nedelju, u redu?
Uzmi limfome i tuberkulozu.
Ti uzmi tuberkulozu. Moje pušenje baš nije poželjno tamo.
OK. U redu. Dobro. Ne bi trebali da se svađamo oko raka testisa.
Tehnički ja imam više prava da budem tamo. Ti još imaš jaja.
- Šališ se. - Ne znam, šalim li se?
Ne. Ne.
- Što hoćeš? - Uzet ću parazite.
Uzmi oba. Uzmi krvne parazite.
- Ja hoću moždane parazite. - Uzet ću krvne ali hoću i sklerozu.
- Ja hoću to. - Na možeš imati cijeli mozak.
Do sada imaš četiri. Ja imam samo dva.
U redu, uzmi oba parazita. Tvoji su.
Sad oboje imamo tri...
Hej, ostavila si pola odjeće.
- Jel ti to prodaješ ? - Da!
Prodajem odjeću!
I, oboje imamo po tri. To je šest.
Što ćemo sedmi dan? Hoću onu za crijeva.
Djevojka je baš odradila svoj domaći.
Ne. Ne. Ja hoću rak debelog crijeva.
I tebi je to omiljeno?
- Nije uspjela prevara ha? - Slušaj. Podjelit ćemo.
Uzmi prvu i treću nedjelju.
Važi.
Izgleda da je ovo rastanak.
Nemojmo da pravimo nešto naročito od toga.
Da li je ovo dovoljno za ne-pravljenje ničeg naročitog?
Hej, Marla!
Marla!
Trebalo bi da razmjenimo brojeve.
Je li?
- Možda ćemo mjenjati termine. - OK.
Tako sam upoznao Marlu Singer.
Njena životna filozofija je bila da može umrijeti svakog trenutka.
Tragedija je, kako ona kaže, što se to ne dešava.
Nemam tvoje ime! Tko si ti. Cornelius? Rupert?
Travis? Bilo koje od glupih imena koje uzimaš svaku večer?
Probudite se u "SiTek-u".
"SFO". "LA".
Probudite se u "O'Harry".
"Dallas Forth Worth".
"BWl".
Pacifik. Planine.Centralni. Izgubite jedan sat. Dobijete jedan sat.
Prozivka za taj let nije još dva sata, gospodine.
To je vaš život, i odlazi minut po minut.
Probudite se u "Air Harbouru- internacional".
Ako se probudite u drukčijem vremenu, na drukčijem mjestu,
možete li se probuditi kao drukčija osoba?
Gdje god putujem,
mali život.
Šećer i krema za jednokratnu upotrebu.
Jednokratni komadić maslaca.
Jednokratna večera za mikrovalnu.
Jednokratni "Šampon-balzam".
Jednokratna vodica za usta. Jednokratni sapunčići.
Ljudi koje srećem,
oni su "Jednokratni prijatelji".
Između polijetanja i slijetanja, mi smo zajedno.
To je sve što imamo.
Dobro došli!
Ako prođe dovoljno vremena, postotak preživjelih pada na nulu.
Ja sam koordinator opoziva. Moj posao je da primjenim formulu.
Dijete je proletjelo kroz šajbu.
Novi automobil napravljen u mojoj firmi ide negdje brzinom od 60 na sat.
Zadnji diferencijal se blokira.
Tinejdžerove naramenice su zaglavljene u pepeljari.
Možda dobra anti-reklama za pušenje.
Auto se slupa i zapali sa putnicima zarobljenim unutra.
Da li da uradimo opoziv?
Otac je bio ogroman.
Vidite gdje je mast progorila sjedišta? Poliester majica?
Vrlo moderna.
Uzmete broj prodatih vozila "A".
Pomnožite ih sa vjerojatnim koeficijentom kvara "B".
Rezultat pomnožite sa prosječnim br. nagodbi van suda "C".
A x B x C
jednako "X".
Ako je "X" manje od troškova opoziva,
nećemo ga ni uraditi.
Ima li mnogo takvih nezgoda?
Ne bi povjerovali.
Za koju auto-kompaniju radite?
Jednu od najvećih.
Svaki put kad bi avion naglo skrenio pri polijetanju ili slijetanju,
molio sam se za pad ili sudar.
Bilo što.
Životno osiguranje se plaća troduplo ako pogineš na poslovnom putovanju.
"Ako sjedite u redu sa izlazom za slučaj opasnosti,
i ne možete ili ne želite da obavljate dobijene dužnosti
Pitajte stjuardesu da vas premjesti."
To je velika odgovornost.
Hoćete da zamjenimo mjesta?
Ne. Mislim da nisam čovjek za tu vrstu posla.
Procedura izlazka na 10km.
Iluzija sigurnosti.
Da. Pretpostavljam.
Znate li zašto imate maske sa kisikom u avionu?
- Da bi mogao disati. - Kisik te omami.
U katastrofalnoj nesreći, udišete veće količine zraka.
Odjednom, postajete euforični.
Pomirite se sa sudbinom.
Sve je to ovdje.
Prinudno sletanje na vodu, pri 900 km/h.
Mirna lica. 'Ladna kao hindu krava.
To je...
To je interesantna teorija.
- Što radite? - Kako mislite?
Od čega živite?
Što?Pretvarate se da vas zanima?
OK.
Imate izraz bolesnog očaja u svom osmijehu.
Imamo potpuno iste torbe.
Sapun.
- Molim? - Pravim i prodajem sapun.
Osnovna potreba civilizacije.
I tako sam upoznao...
Taylera Durdena.
Jeste li znali da ako pomješate benzin i smrznuti juice, dobijete napalm?
- Ne, stvarno? -Da.
Svako može napraviti razne eksplozive od običnih kućnih kemikalija.
- Stvarno? - Ako je netko dovoljno skrenuo.
Taylere, vi ste do sad najinteresantniji jednokratni prijatelj, kojega sam upoznao.
- Sve na avionu je jednokratno... - O, shvaćam, vrlo pametno.
Hvala.
Kako vam ide?
- Što? - Biti pametan?
Super.
Nastavite tako, onda..
Pitanje kulture.
Dok prolazim, hoću li vam okrenuti guzicu ili prepone?
Kako sam počeo da živim sa Taylerom je...
Avio kompanije imaju određena pravila o vibrirajućoj prtljagi.
- Jel kucao? - Ubacivači znaju da moderne bombe ne kucaju.
- Izvinite, ubacivači? - Oni koji nose prtljag.
Ali kada torba vibrira,
moraju zvati policiju.
- Moja torba vibrira? - Devet od deset puta
To je električni brijač.
Ali... ponekad
je to vibrator.
Pravilo je da se ne traži potvrda vlasništva u slučaju vibratora.
Moramo da koristimo neutralni objekat, vibrator, nikada
Vaš vibrator.
Ja nemam...
Sve mi je bilo u toj torbi. Moje "Celvin Kline" majice.
Moje "DKNY" cipele. Moje "AX" kravate.
Nema veze.
Hej! To je moj auto!
Kuća mi je bila apartman na 15. katu
"police" za udovice i profesionalce.
Zidovi su bili od punog betona.
Pola metra betona je važno
kada susjed voli gledati kvizove sa zvukom do maksimale.
Ili kada gomila ostataka vaših bivših stvari
izleti kroz prozore i odleti u noć goreći.
Pretpostavljam da se to dešava.
Gore...nema ničega.
Ne možete u svoj stan. Policijsko naređenje.
Imate li koga nazvati?
Kakav blam.
Kuća puna "stvarčica" a hrane nigdje.
Policija mi je poslije rekla da je plinski ventil možda popustio.
Ispuštajući sasvim malo plina.
Plin je ispunio apartman.
150 kv. metara sa visokim plafonima danima i danima.
Onda je motor na frižideru zaiskrio.
Da?
Čujem te kako dišeš...
Ako me sad pitate, ne znam zašto sam zvao njega.
- Halo? - Tko je to?
- Tayler? - Tko je to?
Upoznali...upoznali smo se u avionu.
Imali smo iste torbe?
Pametan momak?
O, da, tako je..
Zvao sam maloprije. Nitko se nije javljao.
- U govornici sam. - Da, pritisnuo sam *69#. Nikad se ne javljam na telefon.
Pa, šta ima?
Pa...
Nećeš povjerovati.
Znaš, moglo je biti i gore.
Žena je mogla da ti odsječe penis dok spavaš, i izbaci ga iz kola u pokretu.
Da ima i to. Ne znam.
Kada kupuješ namještaj, kažeš sebi, to je to.
Posljednja fotelja koju kupujem.
Što god da se dogodi, taj problem je sad rješen.
Imao sam sve. Imao sam dobru "muziku".
Garderobu koja je bila vrlo otmjena.
Skoro da sam bio kompletan.
- Sranje, čovječe, sve je nestalo. - Sve nestalo.
Sve nestalo.
Znaš li što je "duve"?
- "Utješitelj". - To je pokrivač.
Samo pokrivač. Zašto ljudi kao ti i ja znamo što je "duve"?
Neophodan nam je za opstanak u smislu lovi-skupljaj?
Ne.
Što smo mi onda?
Ne znam, potrošači.
Točno. Mi smo potrošači.
Mi smo proizvodi, opsesije stilom života.
Ubistva, kriminal, sirotinja. Te stvari me ne interesiraju.
Što me interesira - modni magazini,
televizija sa 500 programa,
ime nekog tipa na mojim gaćama. "Ruzen".
"Viagra". "Olestra".
- Martha Stewart. - Zajebi Marthu Stewart.
Ona glanca bakrenu oplatu na "Titaniku". Sve će to potonuti.
Zato odjebi sa tvojim sofama i zelenim prugicama.
Kažem, nikad ne budi kompletan.
Kažem, prestani da budeš savršen.
Kažem, hajde da evoluiramo.
Neka čips pada gdje god hoće.
Ali to kažem ja, možda nisam u pravu.
Možda je to strašna tragedija.
To su samo stvari. Nije tragedija...
Jesi izgubio mnogo različitih rješenja za moderan život.
Jebi ga, u pravu si. Ne pušim.
Moje osiguranje će to vjerovatno pokriti pa...
Što?
Stvari koje imaš na kraju imaju tebe.
Radi što želiš čovječe.
O, kasno je.
- Hej, hvala na pivu. - Nema na čemu.
Trebam naći hotel.
Što?
-Hotel? - Da.
- Samo pitaj, čovječe. - O čemu pričaš?
Oh, Bože. Litra i pol piva i još uvijek ne možeš pitati.
Što?
Zvao si me jer ti treba mjesto da prespavaš.
- Ej.. Ne, ne, ne. - Jesi. Samo reci.
Prekini predigru i samo reci.
Da li...da li bi to bio problem?
Jel ti problem da pitaš?
- Mogu li da prespavam kod tebe? - Da.
Hvala.
- Učini mi uslugu. - Da, važi.
Udari me što jače možeš.
Što?
Udari me najjače što možeš.
Pričat ču vam malo o Tayleru Durdenu.
Tayler je bio noćna osoba.
Dok su drugi spavali, on je radio.
Imao je privremeni posao za projektorom.
Filmovi nisu na jednoj velikoj rolni. Već na nekoliko.
Netko mora da promjeni projektore točno na vrijeme,
kad se jedna završi i druga počne.
Možete vidjeti male točke u gornjem desnom dijelu ekrana.
U industriji ih zovu "rupe od cigara".
To je znak za promjenu.
On promjeni projektore, film nastavlja i publika nema pojma.
Zašto bi itko želio ovakav posao?
Zato što mu daje interesantne mogućnosti.
Kao što je ubacivanje pornografskih slika u obiteljske filmove.
Pa kada se maca i ćuko sa poznatim glasovima sretnu,
tada možete uhvatiti, "bljesak" Taylerovog doprinosa filmu.
Nitko ne zna da je to vidio, ali jeste.
Velika kita.
Čak ni kolibri ne može da uhvati Taylera.
Tayler također radi na zabavama, konobari u luksuznom hotelu.
On je terorista u industriji služenja.
Ne gledaj. Ne mogu kada gledaš.
Osim što začinjava jastoge, prdio je u marinade,
a kremasta juha od gljiva...
Hajde kaži im.
Možete pretpostaviti.
- Hoćeš da te udarim? - Hajde. Učini mi uslugu.
- Što?- Ne znam. Nikad se nisam tukao. Ti?
- Ne. Ali to je dobro razmišljanje. - Ne možeš znati sebe ako nisi!
Ne želim umrijeti bez ožiljaka.
- Hajde udari me, prije nego se iznerviram. - O, Bože ovo je ludost.
Pa poludi. Neka ide.
- Nisam siguran. - Ni ja.
Koga je briga? Nitko ne gleda. Šta te briga ?
Ovo je ludost. hoćeš da je tebe udarim?!
Tako je.
- Gdje? Hoćeš u lice? - Iznenadi me.
Ovo je glupavo.
Majku ti..!
Udario me je u uho!
- Izvini, žao mi je. - Isuse!
- Zašto u uho čovječe? - Opet sam usrao stvar.
Ne, bilo je savršeno.
Ne, u redu je.
Stvarno boli.
Da.
Udari me opet.
Ne, udari ti mene. Hajde!
Trebali bi ovo da ponovimo, ponekad.
- Gdje ti je auto? - Koji auto?
Ne znam kako je Tayler našao tu kuću,
ali kaže da je tamo već godinu dana.
Izgledala je kao da čeka na rušenje.
Daske su bile na većini prozora.
Nema brave na ulaznim vratima od kad ih je policija, ili tko, provalio.
Stepenice samo što se nisu srušile.
Ne znam da li je bila njegova ili je samo klošario u njoj.
Nijedno od to dvoje me ne bi iznenadilo.
Da. Tu si ti.
Tamo sam ja. Tamo je WC. Dobro?
Da, hvala.
Kakva rupa.
Ništa nije radilo.
Uključivanje svjetla, značilo je isključivanje drugog u kući.
Nije bilo susjeda. Samo robne kuće i pogon za preradu papira.
Odatle je dolazio miris dima. Drvo je smrdilo na hrčkov kavez.
Što imamo ovdje?
- Hej, momci. - Hej.
Kad god bi padala kiša, morali bi isključiti struju.
Do kraja prvog mjeseca, nije mi nedostajao TV.
Nije mi smetala vrućina, mlaki hladnjak.
Jesam li ja sljedeći?
U redu, čovječe.
Skini kravatu.
Noću, Tayler i ja smo bili sami pola milje u oba smjera.
Kiša je prolazila kroz gips i držače za luster.
Sve drveno se nadiglo i zgužvalo.
Svuda je bilo rđavih eksera da bi ogrebao lakat.
Prethodni vlasnik je bio invalid.
Hej, što to čitaš?
Slušaj ovo. Članak je pisao jedan organ u prvom licu.
"Ja sam Jackova "medulla oblongata". Bez mene,
Jack ne bi mogao da kontrolira ritam srca i disanje."
Ima čitava hrpa ovoga.
"Mi smo Jilline bradavice."
- "Ja sam Jackovo debelo crijevo." - "Dobijem rak, ubijem Jacka."
Poslje tuče, sve ostalo u životu ima "tiši zvuk".
Što?
- Mogao bi nešto i napraviti. - Jesi li završio one izvještaje?
Kad bi mogao birati, sa kim bi se borio?
Sa šefom, vjerovatno.
Stvarno?
- Da, što? Sa kim bi se ti borio? - Sa mojim ocem.
Ja ne znam moga oca.
Mislim znam ga, ali...
Otišao je kad sam imao, šest godina.
Oženio se drugom ženom i imao drugu djecu.
To je radio svakih šest godina.
- Promjeni grad i osnuje novu obitelj. - Osnivao je predstavništva!
Moj otac nije išao na faks.
- I bilo je važno da ja odem. - Zvuči poznato.
I diplomirao sam. Zovem ga međugradskom i kažem: "Tata što sad?"
- Kaže,"Zaposli se." - I kod mene isto.
Imam 25. I opet obavljam "godišnji poziv".
"Tata, znaš što?"
Kaže: "Ne znam. Oženi se."
Ne možemo se ženiti.
Ja sam 30-to godišnji dječak.
Mi smo generacija muškaraca koje su odgajale žene.
Pitam se da li je žena odgovor na naše potrebe.
Veći dio nedjelje, Bili smo "Ozzy i Harriet".
Ali svaku subotu uvečer, otkrivali smo nešto.
Otkrivali smo sve više da nismo sami.
Nekada kad bih došao kući bjesan ili utučen, sređivao bih stan.
Polirao skandinavski namještaj.
Trebalo je da tražim novi stan ili da se cjenkam sa osiguranjem.
Trebao sam se nervirati zbog moje lijepe košulje.
Ali nisam.
Prednost umrežavanja kancelarije je povećanje efikasnosti.
Ponedjeljkom ujutro, samo sam mislio na sljedeći vikend.
Mogu li imati ikonu u plavoj boji?
Apsolutno.
Efikasnost je prioritet br. 1.
Jer je gubitak, krađa.
Pokazao sam to mojim ljudima. Svidjelo vam se?
Možeš progutati pola litre krvi prije nego što ti se smuči.
Ponašao sam se kako sam htio, pred svima.
Tayler i ja smo to učinili vidljivim za sve.
Bilo je svima na vrh jezika.
Tayler i ja smo tome dali ime.
Hajde, morate kući!
Isključi jukebox. Zaključaj pozadi.
Svake nedjelje,Tayler je davao pravila o kojima smo se dogovorili.
Gospodo!
Dobro došli u "Klub Boraca".
Prvo pravilo "Kluba Boraca" je
nikada ne pričaj o "Klubu Boraca"
Drugo pravilo "Kluba Boraca" je
nikada ne pričaj o "Klubu Boraca"
Treće pravilo "Kluba Boraca".
Kad netko vikne "Stoj", onesvjesti se,
borba je gotova. Četvrto pravilo.
Borbe su uvijek jedan na jedan.
Peto pravilo.
Jedna borba u isto vrijeme.
Šesto pravilo. Bez majica i cipela.
Sedmo pravilo. Borba traje dokle god mora.
Osmo i posljednje pravilo.
Ako vam je prva noć u "Klubu Boraca"
morate se boriti.
Taj momak sa posla "Ricky",
nije mogao zapamtiti da li ste naručlili plave ili crne olovke.
Ali Ricky je bio Bog desetak minuta
kada je ugazio konobara iz lokalnog restorana.
Ponekad, mogli ste čuti tupe, jake, zvuke "pumpanja" kroz gužvu.
Ili "mokar" glas kada bi neko prosiktao i poprskao...
Stoj!
Nigdje nisi bio živ kao tada i tamo.
Ali "Klub Boraca" postoji samo između svojeg početka i kraja.
Čak i kad bih mogao nekome reći da su se dobro borili,
Ne bih govorio sa istim čovjekom.
Ono što ste bili u "Klubu Boraca" niste bili u normalnom životu.
Momak bi došao u "Klub Boraca" prvi put. Brzo bi bio pretučen.
Poslje dvije-tri nedjelje bio bi kao izrezan od drveta.
Ako bi se borio sa nekim poznatim, sa kim bi se borio?
- Živim ili mrtvim? - Nije bitno. Koga bi izabrao?
Hamingway. Ti?
Shatner. Borio bih se sa Williamom Shatnerom.
Počeli smo gledati stvari drugčije.
Gdje god bismo išli, nalazili smo ponešto novo.
Bilo mi je žao momaka koji su se pumpali u teretanama,
da bi izgledali kako, Calvin Kline ili Tommy Hillfiger.
Jel tako treba izgledati muškarac?
Način samopoboljšanja je masturbacija.
Samouništenje to je...
Izvini.
"Klub Boraca" nije imao veze sa pobjedom ili gubljenjem.
Nije bio o rječima.
Histerično vikanje je bilo svuda
kao kod kakvog rituala.
- Jel to to? - Stoj!
Kad je meč završen ništa nije rješeno.
Ali ništa nije ni bilo važno.
Cool.
Poslje smo se svi osjećali spašeno.
Što kažeš na sjledeću nedjelju?
Može li sljedećeg mjeseca?!
Svi u sredinu.
Novi, i ti.
Ponekad, Tayler je govorio za mene.
Pao je niz stepenice.
Pao sam niz stepenice.
"Klub Boraca" je bio razlog da se ošišaš i odsječeš nokte.
OK. Povijesna osoba.
Ja bih Ghandia.
Dobar odgovor.
- A ti? - Linkoln.
Linkoln?
Veliki čovjek, daleko može dohvatiti. Mršavi se bore do smrti.
Jeb..
Hej, čak se i "Mona Lisa" raspada.
Halo.
Gdje si ti zadnjih osam nedjelja?
Marla?
- Kako si me našla? - Ostavio si broj za preusmjeravanje.
Nisam te viđala u grupama za podršku.
Podjelili smo ih. Sjećaš se?
Da, ali nisi išao na svoje.
- Otkud znaš? - Varala sam.
Našao sam nešto novo.
- Stvarno? - Samo je za muškarce.
Kao ono sa testisima?
Slušaj, nazvala si u krivo vrijeme.
Našla sam i ja nove.
- Stvarno su sjebani... - Krenio sam negdje.
I ja. Imam stomak pun "Xanaxa".
Uzela sam sve što je bilo u bočici.
Možda je bilo previše.
Zamisli Marlu Singer kako se bacaka po svom odvratnom stanu.
Ovo nije pravo samoubistvo. Ovo je poziv za pomoć, valjda.
Znači večeras si kući?
Hoćeš li da čekaš da ti opišem smrt?
Hoćeš li da slušaš da li moj duh može da koristi telefon?
Jesi li čuo za smrtonosni hropac?
Taylerova vrata su bila zatvorena.Ovdje sam dva mjeseca a vrata mu nikad nisu zatvorena.
Nećeš vjerovati kakav san sam sanjao.
Ne mogu da vjerujem skoro ništa što se dogodilo prošle noći.
Što ćeš ti ovdje?
Što?
Ovo je moja kuća. Što radiš ovdje?
Jebi se!
Imaš baš sjebane prijatelje!
Ali savitljive.
Došao sam sinoć. Slušalica je bila podignuta.
Pogodi tko je na drugom kraju?
Znao sam prije nego što mi je rekao.
Jesi li čuo za smrtonosni hropac?
Misliš da će zaslužiti svoje ime?
Ili će to biti smrtonosna patkica?
Pripremite se da evakuirate dušu.
Deset,
Devet,... Osam...
Zašto je baš Tayler,
mislio da je loše što će Marla Singer umrijeti?
Pet,
četiri...
Čekaj.
Brzo si stigao.
Jesam li te zvala?
Krevet je u klizavoj plastici.
Ne brini. Nije ti prijetnja.
Sranje!
Netko je zvao policiju.
- Hej, gdje je 513? - Na kraju hodnika.
Djevojka što živi tamo bila je nekada šarmantna, ljupka djevojka.
Izgubila je vjeru u sebe.
- Gospođice Singer, dozvolite da vam pomognemo! - Ona je monstrum!
- Imate razloga za život. - Ona je običan ljudski otpad!
- Gospođice Singer! - Sretno u spašavanju!
Ako zaspim,
Gotova sam.
Morat ćeš me održavati budnom
cijelu noć.
Nevjerojatno!
Očigledno je mogao to uraditi.
- Znaš što mislim, tucao si je. - Ne, nisam.
- Nikad? - Ne.
Zagrijan si za nju?
Ne! Bože, ne uopće.
"Ja sam Jackov dušnik".
Jesi li siguran? Meni možeš reći.
Vjeruj mi, siguran sam.
- Stavi mi pištolj na čelo i ubij me. - To je dobro.
Ona je grabljivica koja se pravi da je maca. Dalje od takvih.
Sranja koja je izgovarala nikada nisam čuo!
Bože.
Nisam tako tucao od srednje škole.
Kako može to reći?
Prošle noći je, rasturao spolne organe na komadiće.
Marli ne treba ljubavnik, samo radnik na održavanju.
Ili kupanje. Ovo nije ljubav, već sportsko jebanje.
Upala je u moje grupe sad i u moj dom.
Hej ,hej, sjedi.
Slušaj. Ne smiješ joj govoriti o meni.
Zašto bih...
Reci nešto o meni ili onome što se dešava i završili smo.
- Obećaj mi. Obećaješ? - OK.
- Da, obećajem. - Obećaješ?
- Upravo sam rekao, obećajem, šta... - Tri puta si mi obećao.
Da sam potrošio par minuta i otišao da vidim Marlu Singer kako umire,
ništa od ovoga se ne bi desilo.
Jače, da! Jače, jače!
Mogao sam otići u drugu sobu.
Na trećem katu gdje ih možda ne bih čuo.
Ali nisam.
- Što to radiš? - Samo idem u krevet.
Hoćeš je dokrajčiti?
- Ne. Ne, hvala. - Našla sam cigaretu.
- Sa kim to pričas? - Zaveži.
Postao sam mali mirni centar svijeta.
Bio sam Zen majstor.
Pisao sam male haiku pjesmice.
Slao ih mailom svima u kancelariji.
Jel to tvoja krv?
Nešto od toga, da.
Ovdje nema pušenja.
Uzmi ostatak dana slobodno.
Vrati se u ponedjeljak sa čistom odjećom.
Saberi se.
Inatio sam se svim tim neprijateljskim facama.
"Da, ovo su masnice od tučnjave. "
"Da, uopće mi ne smetaju. "
"Ja sam prosvjećen. "
Odustani od apartmanskog života, napusti svu tvoju "važnu" imovinu,
preseli se u ruševinu u najzagađenijoj oblasti,
i poslje dođi kući ovome.
- Halo. - Ovdje detektiv Stern iz Arizona jedinice.
Imamo neke nove informacije o incidentu u vašem bivšem stanu.
Da.
Ne znam da li ste svjesni, ali netko je naprskao Freon u bravu prednjih vrata.
Koristili su oštar alat da razvale cilindar.
Ne, nisam to znao.
"Ja sam Jackov hladan znoj".
Da li vam to zvuči čudno?
Da, gospodine, čudno, vrlo čudno.
- Dinamit - Dinamit?
Ostali su tragovi Amonijak-oksalat-potasijum-periklorida
- Znate li što to znači? - Ne, što znači?
Znači da je napravljeno u "domaćoj radinosti".
Žao mi je. Ali sve je to veliki šok za mene.
Tko god je postavio dinamit otkačio vam je ventil danima prije eksplozije.
- Plin je bio samo detonator. - Tko bi to napravio?
- Ja ću postavljati pitanja. - Kaži mu.
Kaži mu da ti je oslobodilac koji ti je raznio imovinu preuredio percepciju.
Izvinite. Jeste li tamo?
Slušam. Teško mi je misliti o tome.
Jeste li skoro stekli neprijatelje koji bi imali pristup takvom dinamitu?
- Neprijatelje? - Odbaci civilizaciju,
naročito materijalnu imovinu.
- Sine, ovo je ozbiljno. - Znam da je ozbiljno.
- To i mislim. - Da, vrlo je ozbiljno.
Vidite, nitko ne shvaća ovo ozbiljnije od mene.
Taj apartman je bio moj život. OK?
Volio sam svaki komad namještaja u tom stanu.
Nije to samo gomila stvari koja je uništena.
- To sam bio ja! - "Htio bih se zahvaliti Akademiji...".
- Zar ovo nije dobro vrijeme za tebe? - Reci mu da si ti to uradio!
Reci mu da si ti to digao u zrak! To želi čuti.
- Još ste tamo? - Čekajte. Kažete da sam ja osumnjičen?
Ne, ali ću morati popričati sa vama. Javite mi ako napuštate grad.
- U redu? U redu.
Osim u toku seksa, Tayler i Marla nikada nisu bili u istoj sobi.
Moji roditelji su to radili godinama.
Kondom je staklena cipelica naše generacije.
Navučes ga kad sretneš stranca.
Igraš...cijelu noć.
Onda ga baciš.
Kondom, mislim. Ne stranca.
Što?
Našla sam ovu polovnu haljinu za $1 .
Vrijedila je svaki peni.
To je djeverušina haljina.
Nekome se jako sviđala
cijeli jedan dan.
Onda je bacio.
Kao božićno drvce.
Tako posebna.
I onda,
bam!
Nađe se pokraj ulice.
Šljokice se još drže.
Kao žrtva seksualnog zločina.
Donje rublje naopačke.
- Povezana izolirkom. - Onda ti odgovara.
Možeš je ponekad posuditi.
Riješi je se.
- Što? Ti je se riješi! - Ne spominji me.
Opet imam šest godina, prenosim poruke među roditeljima.
- Mislim da je vrijeme da odeš. - Ne brini, odlazim.
- Nije da ne volimo tvoje posjete. - Ti si lud. Ne mogu te pratiti.
Moram se skiniti.
Hvala. Bok.
Moram se skiniti s ovog vrtuljka.
Moram, trebam...
Moram da...
Djeco!
Što još gubiš vrijeme sa njom?
Reći ću ti ovo o Marli.
Ona barem pokušava dodirnuti dno.
A ja ne?
Perje u guzici ne znači da si kokoš.
Što radiš večeras?
Večeras...pravimo sapun.
Stvarno?
Da bi ga napravili, prvo treba da topimo mast.
Postotak soli treba biti precizno određen
zato se najbolji sapun pravi od ljudi.
- Čekaj, što je ovo? - Klinika za liposukciju.
Vrlo unosno!
Najbogatije, najkremastije, salo na svijetu.
Ne! Ne vuci!
- Oh, Bože! - Daj mi drugu.
Dok se mast topi, slanina se taloži po površini.
Kao izviđači.
- Teško te je zamisliti kao izviđača. - Samo ti mješaj.
Kad se slanina stvrdne, skineš sloj glicerina.
Dodaš nitratsku kiselinu, i imaš nitroglicerin.
Onda dodaš sodijum-nitrat i ivericu, dobiješ dinamit.
Da, sa dovoljno sapuna, čovjek može da raznese skoro sve.
Tayler je bio pun korisnih informacija.
Ljudi su otkrili da se odjeća bolje pere kada se pere na određenom mjestu na rijeci.
- Znaš zašto? - Ne.
Ljudske žrtve su nekad prinošene na brdima iznad rijeke.
Tijela su gorjela. Voda je taložila pepeo i napravila talog.
Ovo je pepeo. Ključni sastojak.
Kad se pomješa sa otopljenom tjelesnom masnoćom, sapunjavi ostatak je otklizio u rijeku.
Mogu li da ti pogledam ruku?
Što je to?
Kemijska opeklina.
Boli više nego bilo koja druga i ostavit će ožiljak.
Meditacija djeluje kod raka, može i sada.
- Ne isključuj bol. - O, Bože!
Prvi sapun je napravljen od pepela heroja, kao prvi majmun u svemiru.
Bez bola i žrtava, ništa ne bismo imali.
Probao sam ne misliti o spaljivanju mesa.
Prekini! Ovo je tvoj bol, ovo je TVOJA ruka.
Idem u svoju pećinu naći životinju moći.
Ne! Ne bori se sa tim kao ti mrtvi ljudi! Hajde!
- Shvaćam! - Ne! Osjećaš početak prosvjetljenja.
To je najvažniji trenutak u tvom životu, a ti nisi prisutan!
Nisam!
Umukni! Naši očevi su nam bili modeli boga.
Ako su nas oni napustili, što ti to govori o Bogu?
Slušaj me. Moraš uzeti u obzir mogućnost da te Bog ne voli.
Nikad te nije želio. Moguće je i, da te mrzi.
Ovo nije najgore što se može dogoditi. On nam ne treba!
- Slažem se! - Zajebi prokletstvo, zajebi iskupljenje.
Mi smo Božja neželjena djeca? Pa budimo to!
- Idem po vodu! - Možeš samo pogoršati vodom a možeš...
- Ili koristi sirće da poništiš pečenje. - Pusti me!
Prvo. Moraš odustati.
Prvo, ne smiješ osjećati strah,
znaj da jednog ćeš dana umrijeti.
Ne znaš kako ovo izgleda!
Samo kada izgubimo SVE slobodni smo raditi SVE.
OK.
Čestitam.
Sada si korak bliže stizanju do dna.
Tayler je prodavao svoj sapun parfumerijama za 20$ po komadu.
Bog zna koliko su oni naplaćivali.
- Ovo je najbolji sapun. - Pa, hvala ti, Suzan.
Bilo je predivno.
Prodavali smo bogatašicama njihove osobne debele guzice
Nosio je svoju žutu kravatu.
Ja više nisam nosio kravatu na posao.
"Prvo pravilo "Kluba Boraca je: ne govori o Klubu Boraca."
Opet sam polubudan. mora da sam to ostavio u fotokopirci.
"Drugo pravilo..." Jel ovo tvoje?
Pravi se da sam ja. Napravi upravničku odluku.
Nađeš ovo. Što ćeš uraditi?
Pa, moram ti reći,
Bio bih vrlo pažljiv sa kim pričam o tome.
Jer je osoba koja je to napisala, opasna.
I taj utegnuti, oksfordski psiho bi mogao pući
i krenuti od kancelarije do kancelarije
sa AR-10 "Armlight" poluautomatskom puškom,
pucajući metak za metkom u kolege i suradnike.
To može biti netko koga znaš godinama.
Netko tebi, vrlo, vrlo blizak.
Taylerove riječi izlaze iz mojih usta.
A bio sam tako pristojan dečko.
Ili mi možda ne bi trebao donositi svako đubre koje pokupiš.
- Podobnost i odgovornost. - Moja sisa će da istruli.
Izvini me? Moram preuzeti ovo.
- Kako to misliš? - Moraš provjeriti izraslinu u mojim grudima.
- Idi u bolnicu. - Ne mogu bacati lovu na doktore.
Ne znam baš, Marla.
Molim te.
Nije zvala Taylera. Za nju sam neutralan.
To je dobro. Uzimaš hranu gospođe Haniver i gospođe Reeines.
Gdje su one, ustvari?
Tragično, one su mrtve. Ja sam živa i siromašna. Hoćeš?
- Ne, ne. - Uzmi ti.
Hvala ti.
Što ti se desilo sa rukom?
O, ništa.
Tu?
- Osjećaš nešto? - Ne.
Pa, provjeri opet.
U redu, sad sam siguran.
Ništa ne osjećaš?
Ne, ništa.
To je olakšanje. Hvala ti.
- Nema problema. -Voljela bih ti uzvratiti uslugu.
Nema raka dojke u mojoj obitelji.
- Mogu ti provjeriti prostatu. - Mislim da sam u redu.
Hvala u svakom slučaju.
- Jel gotovo? - Da, gotovo je.
Vidimo se.
Corneliuse?
Corneliuse!
Ja sam! Bob!
Bok, Bobe.
- Mislili smo da si mrtav. - Ne. Ne. još sam tu.
- Kako si, Bobe? - Bolje nego ikad u životu.
- Stvarno? Još se družiš sa njima? - Ne, ne.
- Imam nešto bolje sada. - Stvarno, što?
Pa...
Prvo pravilo je..., da ne smijem pričati o tome.
A drugo pravilo je...
Ne smijem pričati o tome.
- I treće pravilo... - Bobe, Bobe. Ja sam član.
Pogledaj mi lice.
To je... jebeno super.
- Nisam te viđao tamo. - Idem utorkom i četvrtkom.
- Ja idem subotom. - Čestitam.
Da, obojici, jel da?
Jesi li čuo o momku koji je to izmislio?
- Da, u stvari... - Čujem svakakve stvari.
Navodno on je, rođen u ludnici
i spava samo sat noću.
Veliki je čovjek.
Znaš li nešto o Tayleru Durdenu?
Nisam te ozljedio, zar ne?
U stvari, jesi.
Hvala ti za ovo.
Hvala, hvala, hvala.
Klub Boraca.
To je bio moj i Taylerov poklon.
Naš poklon svijetu.
Pogledam oko sebe, i vidim mnogo novih lica.
Tišina!
Što znači da je mnogo ljudi kršilo prvo pravilo "Kluba Boraca".
U "Klubu Boraca" vidim najjače i najpametnije ljude koji su ikada živjeli.
Vidim sav taj potencijal.
I vidim promašaje.
Do vraga, čitava generacija pumpa benzin.
Konobari.
Robovi sa bijelim kragnama.
Reklame su nas natjerale da jurimo za autima i odjećom.
Poslovi koje mrzimo da bi kupili sranje koje nam ne treba.
Mi smo posljednja djeca povijesti.
Bez svrhe i mjesta.
Nemamo veliki rat.
Nemamo veliku depresiju.
Naš veliki rat je duhovni rat.
Naša velika depresija su naši životi.
Svi smo uz pomoć televizije odgajani da vjerujemo
da ćemo jednog dana biti milijunaši i filmske ili rcok zvezde.
Ali nećemo.
Sporo učimo tu činjenicu.
I vrlo, vrlo smo nadrkani zbog toga.
Da!
- Prvo pravilo "Klub Boraca", ne pričaj...
Tko si ti?
- Tko sam ja? - Da.
Na ulazu piše "Luova krčma".
Ja sam jebeni Lou. A tko ste vi jebote?
Tayler Durden.
Tko je vama pederima rekao da možete koristiti moju krčmu?
Imamo dogovor sa Erwinom.
Erwin je kod kuće sa slomljenom ključnom kosti.
On nije vlasnik ovdje. Ja sam.
- Koliko novaca dobija za ovo? - Nema novaca.
- Besplatno za sve. - Zar to nije nešto?
Jeste.
Slušaj, majmune!
- Hoću da svi izađete napolje odmah. - Hej!
Trebalo bi da se pridružite našem klubu.
Jesi li čuo što sam rekao?
Ti i tvoj prijatelj.
Da li me sad čuješ?
Ne, nisam baš razumio, Lou.
Još uvijek ne razumijem.
U redu, u redu, shvatio sam.
Čujem, čujem. Sranje, opet sam se izgubio.
Nazad! Svi!
Svi nazad!
Ah, Lou!
Hajde čovječe! Mi stvarno volimo ovo mjesto.
- Tako je Lou, izbaci to iz sebe. - Umukni.
O, da!
Jel to smiješno?
Momak je puko,kažem ti.
Nevjerovatno.
- Ne znaš gdje sam sve bio Lou. - O, Bože!
Ne znaš gdje sam sve bio!
Molim te pusti nas da ga zadržimo! Molim te Lou!
Dobro, koristite jebeni podrum! Sranje!
Želim tvoju riječ Lou! Daj nam riječ!
Kunem se majčinim očima.
Hvala. Lou.
I tebi momčino.
Vidimo se sljedeće nedjelje.
Ove nedjelje, svatko će imati domaću zadaću.
Izaći ćete. I započeti tuču sa potpunim strancem.
Započet ćete tuču.
I izgubit ćete je.
Odličan izbor, gospodine.
Hej, pazi majmune!
To, i nije tako lako kako izgleda.
Kurvin sine!
Većina ljudi, normalnih ljudi, Učinit će sve da izbjegnu tuču.
Izvinite!
Isprskali ste me sa tim crijevom. To nije bilo potrebno...
Jay! Zovi 911!
Spusti to.
Prekini! Prekini!
Žao mi je.
Trebamo popričati.
OK.
Gdje početi?
Tvoja stalna odsutnost?
Sa tvojim neopisivim izgledom?
Ideš na ponovnu procjenu.
"Ja sam Jackov potpuni nedostatak iznenađenja".
- Šta? - Pretvarajmo se malo.
Ti si ministarstvo prometa, u redu?
Netko te obavjesti da ova kompanija
ugrađuje držače prednjih sjedišta koji nisu prošli test sudara,
kočione obloge koje popuste poslje 1000 milja.,
Ubrizgivače goriva koji pucaju i spaljuju žive ljude.
Šta onda?
Jel mi ti to prijetiš?
- Ne... - Gubi se odavdje. Otpušten si!
Imam bolje rješenje. Zadrži me na platnoj listi kao vanjskog savjetnika.
U zamjenu za plaću,
posao će mi biti, da nikada ne kažem ljudima stvari koje znam.
Ne moram ni da dolazim u kancelariju. Ovaj posao mogu da radim kod kuće.
Šta..šta ti misliš tko si, ludi mali govnaru?
- Osiguranje! - "Ja sam Jackova glupa osveta".
Šta to radiš?
To je boljelo.
Zašto to radiš?
O, Bože, ne, stani molim te!
Šta radiš to?
O, Bože, molim te, nemoj!
Iz nekog razloga mislio sam, o mojoj prvoj borbi sa Taylerom.
Ne!
Ispod, iza i unutra u svemu što je ovaj čovjek uzimao za gotovo,
nešto grozno je raslo.
Vidi.
Daj mi plaću, kao što sam tražio, i više me nećeš vidjeti.
Tada, u našem najljepšem zajedničkom trenutku...
Hvala Bogu! Molim te ne udaraj me više.
Telefon, kompjuter,
faks, 52 tjedne plaće i 48 kupona za letenje.
Sad smo imali kompanijskog sponzora.
Tako smo Tayler i ja mogli da imamo "Klub Boraca" svaku večer u nedjelji.
Centar "Kluba Boraca" su bila dva čovjeka koja se bore.
Vođa je šetao kroz gužvu, kroz mrak.
Tayler je sad bio u sudskoj parnici sa hotelom
zbog urinskog sadržaja njihove juhe.
"Ja sam Jackov promašeni život".
Hvala, gospodine.
Tayler je izmišljao nove domaće zadaće.
Djelio ih je u zatvorenim kovertama.
- Postoji "Klub Boraca" u Deloveru. - Da, čuo sam.
I u Pens Grooveu također.
Bob je čak našao jedan u New Castleu.
- Jesi li ti započeo taj? -Ne, mislio sam da si ti.
Ne.
- Stani trenutak. - Hej, šta mi radimo?
- Okreni se. - Šta mi radimo?
- Domaću zadaću. - Kakvu?
Ljudska žrtva.
- Jel to pištolj? Molim te kaži mi da nije. - To je revolver.
- Šta to radiš? - Vidimo se pozadi.
- Ne zajebavaj se! - Vidimo se pozadi.
Ako prođe dovoljno vremena,
postotak preživjelih pada na nulu.
Šta to radiš? Ma hajde!
Ruke iza leđa. Daj mi tvoj novčanik.
Raymond K Hessel. 1320 SE Benning, Apartman A.
- Mali, trošni stan u prizemlju? - Kako ste znali?
Oni daju ovakve usrane posjetnice.
Raymonde! Umrijet ćeš.
Ne!
Jesu li ti ovo mama i tata? Morat će zvati doktora.
Da bi pokupili tvoj zubarski karton. Znaš što?
- Ništa ti neće ostati od face. - Ma, daj čovječe!
Istekla studentska kartica. Šta si studirao Raymonde?
- N... N... nešto. - Nešto.
Jesu li rokovi bili teški?
- Pitao sam šta si studirao! -Biologiju uglavnom.
- Što? - Ne znam.
Šta si htio biti, Raymonde K Hessel?!
Pitanje, Raymonde, je bilo, šta si želio biti?
Odgovori mu Raymonde!
- Veterinar. Veterinar. - Životinje.
- Da. Životinje i nešto. - "Nešto". Da, znam.
- Treba ti još školovanja. - Previše škole.
- Možda bi radije umro? - Ne, molim...
Radije bi umro ovdje na koljenima, iza male trgovinice?
Molim vas nemojte.
Zadržat ću tvoju dozvolu.
Provjeravat ću te. Znam gdje živiš.
Ako ne budeš radio na tome da postaneš veterinar za šest tjedana,
bit ćeš mrtav.
Sad bježi kući.
Bježi,Forrest,bježi!
Osjećam se bolesno.
Zamisli, kako se on osjeća.
Ma hajde, nije smiješno uopće!
Kakva je bila svrha svega ovoga?!
Sutra će biti najljepši dan u životu Raymonda K Hessela.
Njegov doručak će biti ukusniji od bilo čega što smo ti i ja ikada jeli.
Morate mu priznati.
- Hajde. - Imao je plan.
I počelo je da ima smisla na neki "Taylerov način".
Bez straha. Bez prepreka.
Sposobnost da dopustiš, onome što nije stvarno bitno,
da "klizi".
Ti nisi tvoj posao.
Ti nisi tvoj novac u banci.
Ti nisi auto koji voziš.
Ti nisi sadržaj svog novčanika.
Ti nisi materijal tvog odijela.
Ti si svepjevajuće, igrajuće smeće ovoga svijeta.
Sklonit ću ti se za sekundu.
Ne moraš da ideš.
Što god.
Ne, mislim... u redu je.
Još ideš na grupnu?
Da.
Chloe je umrla.
Chloe.
Kada se to desilo?
Da li te je briga?
Ne znam. Nisam o tome mislio neko vrijeme.
Da, pa...
To je bilo pametno sa njene strane.
Slušaj...
Šta ti imaš od svega ovoga?
Šta?
Mislim sve ovo. Zašto držiš...
Da li te čini sretnom osobom?
Da, pa, ponekad.
Ne znam. Ne razumijem.
Zašto slabija osoba mora da se zakači jačoj osobi?
Šta... šta je sad to?
Šta imaš od toga?
Ne... To uopće nije ista stvar.
Sa nama je potpuno drugačije.
Nama?
Kako to misliš nama?
- Izvini jel čuješ ti ovo? - Čujem šta?
- Ovu buku.Sačekaj malo - Ne, čekaj!
Ne mjenjaj temu! Hoću da pričamo o ovome.
- Ne govoriš o meni, zar ne? - Ne.
- Šta? - Igramo se doktora. Šta se dešava tamo?
- O čemu pričate? -Ni o čemu.
- Lažeš me. - Šta ti hoćeš?
- Pogledaj me. - Ne. Šta?
- Šta je to?! - Nije to ništa. Ne brini.
Bože. Tko je to uradio?
- Osoba. - Dječak ili djevojčica?
- Da li te je briga? - Da li te je briga što pitam?
- Ostavi me na miru. - Plašiš se da kažeš.
- Ne. Ostavi me. - Ne! Pričaj sa mnom.
Ostavi me!
- Ovaj razgovor - Ovaj razgovor
- je završen. - je završen.
Tebe ne mogu da pobjedim zar ne?
Hej, ovo mi postaje malo zamorno!
Šta...šta je sve ovo?
Šta misliš?
Hej, što ti trebaju kreveti?
Hej!
Suviše mlad.
Žao mi je.
Šta je ovo?
Ako je kandidat mlad, reci mu da je premlad.
- star, prestar. Debel, predebel. - Kandidat?
Ako kandidat sačeka tri dana bez hrane i skloništa,
može ući i započeti trening.
Trening za šta?
Misliš da je ovo igra?
Premlad si da treniraš ovdje, kraj priče.
Prestani da trošiš moje vreme. Gubi se odavdje.
Loše vijesti, lega.
Nema od toga ništa.
Žao mi je ako je došlo do nesporazuma.
Nije kraj sveta.
Samo...idi.
Idi.
Na privatnom si posjedu Morat ću da zovem policiju.
Ne gledaj me!
Nikada nećeš ući u ovu kuću!
Nikada. Gubi se sa terase! Silazi sa moje terase!
Prije ili kasnije, svi postajemo što Tayler želi.
Idem unutra i uzet ću lopatu.
- Imaš dvije crne majice? - Da, gospodine.
- Dva para crnih hlača? - Da, gospodine.
- Jedne crne čizme? Crne čarape? - Da, gospodine.
- Crnu jaknu. - Da, gospodine.
- $300 za svoj sprovod? - Da, gospodine.
U redu.
Premator si, debeli.
Prevelike su ti sise. Gubi se sa moje terase.
Bobe! Bobe!
Kao majmun spreman za polijetanje.
Svemirski majmun.
Spreman da se žrtvuje za više ciljeve.
Prestar si, debeli!
A ti...previše si, jebeno, plav!
Plavi!
Gubite se odatle, obojica!
I tako je krenulo.
Slušajte, crvi.
Niste ništa posebno.
Niste lijepa i jedinstvena pahuljica.
Svi ste raspadajuća organska materija kao i sve ostalo.
Tayler je stvorio svoju vojsku.
Mi smo svepjevajuće, igrajuće smeće ovoga svijeta.
Mi smo svi dio jedne iste gomile smeća.
Zašto je Tayler Durden osnovao vojsku?
Zbog čega?
Za koje više ciljeve?
U Taylera smo verovali.
Čovječe, kad bi rekao, "Ti nisi tvoj posao",
Ja bih rekao "Da!"
Hej! Šta je sve ovo?
Hej!
OK!
- Šta se dešava? - Proslavljamo.
- Šta proslavljamo? - Nastavi.
- Hej. - Da vam donesem to.
Isti stari ukus, Pepsi.
ššš!
Policijski načelnik je ovdje.
Možete li nam raći šta se dogodilo ovdje?
Mislimo da je ovo jedan od mnogih, vandalizama u ovom gradu, u zadnje vrijeme
nekako je povezan sa nedozvoljenim boks klubovima.
Koordinirat ćemo rigoroznu istragu.
To je policijski načelnik Jackobs koji je upravo stigao
- ...od četiri požarna alarma, koji su se oglasili... - Dobra.
Vraćamo se u studio.
- Da! - To!
- Sranje! - Da!
Šta ste to uradili?
Istražitelji iz "paleža" su na licu mjesta...
Gospodine, prvo pravilo projekta "Meinham" je da ne postavljaš pitanja.
Pobjeda u borbi protiv kriminala
neće doći preko noći.
Bit će potrebna velika posvećenost i, prije svega, suradnja.
Ulice su sigurnije sad. Postoji nada za ovaj grad, ipak...
Moram pišati.
Ovo su prvi koraci na dugom putovanju.
Zato smo osnovali Projekat "Hope".
Bobe.
Projekat "Hope" bit će zajednički pokušaj
policije i čelnika grada.
Bit će to novo moćno oružje u ratu sa kriminalom.
- Omotaj mu oko kite. - Jaja su mu 'ladna 'ko led!
Bok. Opozvat ćeš svoju rigoroznu istragu.
Javno ćeš izjaviti da nema "podzemlja" ili
će ti oni odsjeći jaja.
Poslat će jedno u "New York Times" i jedno u "LA Times".
Vidi.
Ljudi koje juriš su ljudi od kojih zavisiš.
Mi ti kuhamo jela. Skupljamo tvoje smeće. Prespajamo tvoje pozive.
Vozimo vaša ambulantna kola. Čuvamo vas dok spavate.
Ne zajebavaj se sa nama.
Provjeri jaja!
Bobe, ti tamo.
Idemo.
"Ja sam Jackovo osjećanje odbačenosti."
Hej!
Da!
Osjećao sam se kao da treba ubiti svakog pandu
koji se nebi tukao da spasi svoju vrstu.
Htio sam da otvorim ventile na tankerima sa naftom
i uništim one francuske plaže koje nikada neću vidjeti.
Htio sam da udišem dim.
Gdje si pošao, psiho-frajeru?
Osjećao sam da moram da uništim nešto lijepo.
Vodimo ga u bolnicu.
Da.
Ne brinite gosn. Durden. Sa aerodromskog parkinga. "Na duže vrijeme".
Poslje vas, gosn. Durden.
Poslje vas.
- Razmišljaš o nečemu draga? - Ne.
Da, zašto mi nije rečeno o Projektu "Meinham"?
Prvo pravilo projekta "Meinham" je da ne postavljaš pitanja.
Zašto me nisi uključio od početka?
"Klub Boraca" je bio početak. Izašao je iz podruma i postao Projekat "Meinham".
"Klub Boraca" smo započeli zajedno. Sjećaš se? Moj je koliko i tvoj.
- Jel ovo o meni i tebi? - Da. Zar nismo ovo radili zajedno?
Ovo ne pripada nama. Mi nismo ništa posebno.
Zajebi to. Trebalo je da mi kažeš.
Hej, Tayleru!
- Do vraga, Tayleru! - Šta želiš?!
Pismeno obavijest? Da ti pošaljem e-mail?
- Oh... - Ti odlučuješ, o stupnju umješanosti!
I hoću! Ali želim da znam prvo nešto!
- Prvo pravilo Projekta Meinham... - Umuknite!
- Želim da znam o čemu razmišljaš. - Zajebi šta znaš!
Zaboravi ono što misliš da znaš o životu, prijateljstvu,
a naročito o tebi i meni.
Šta to treba da znači?
Šta to radiš?
Šta biste željeli da ste uradili prije smrti?
- Da nacrtam auto-portret. - Da napravim kuću.
- A ti? - Ne znam. Ništa.
- Pređi u pravu traku. - Moraš da znaš!
Ako bi poginuo sada, šta bi mislio o svom životu?
Ne znam. Ništa dobro. Jesi li to htio da čuješ?
- Hajde! - Nije dovoljno dobro.
Ne zajebavaj se! Tayleru!
Isuse Kriste!
Do vraga! Jebi se!
Zajebi "Klub Boraca". zajebi Marlu!
Dosta mi je ovog tvog sranja!
U redu.
- Ne zajebavaj se. Upravljaj! - Pogledaj se!
- Upravljaj! - Pogledaj se. Patetičan si!
- Šta? Šta? O čemu to pričaš? - Zašto misliš da sam ti raznio stan?
Šta?
Dodirivanje dna nije vikend odmor. Nije to jebeni seminar.
Prestani da pokušavaš da kontroliraš sve samo pusti!
Pusti!
U redu. Dobro.
Dobro.
Nikada nisam imao saobraćajku.
Ovako su se osjećali svi oni ljudi
prije nego što sam ih upisao kao statističke podatke.
Do vraga!
Upravo smo iskusili smrt!
U svijetu koji vidim,
ti si los koji se šunja kroz šumu u velikom kanjonu
oko ruševina "Rockefeleovog centra".
Nosit ćeš kožnu odjeću koja će ti trajati do kraja života.
Penjat ćeš se uz debelu lozu oko "Sears tornja".
I kad pogledaš dolje, Vidjet ćeš male figurice kako obrađuju kukuruz,
i kako redaju meso divljači u prazne stazice parkinga
nekog napuštenog super-auto-puta.
Ozdravi, lega.
A onda...
Taylere?
..Tayler je nestao.
Da li još spavam?
Da li sam spavao?
Ti nisi preljepa, jedinstvena pahuljica...
Kuća je oživjela.
Mokra iznutra zbog toliko ljudi koji su se znojili i disali.
Toliko ljudi koji se kreću. Kuća se kretala.
Planeta Tayler.
Ljepio sam se uz zidove.
Zarobljen u tom mehanizmu svemirskih majmuna.
Ne bi smjeli da pušite ovdje! Znate li koliko je etera ima ovdje!
Kuhanje, rad i spavanje u smjenama.
Sačekaj trenutak.
Sve je pod kontrolom, gospodine.
Gdje je Tayler?
Gospodine, prvo pravilo projekta "Meinham" je da ne...
Dobro... u redu.
Sam sam.
Otac me je ostavio. Tayler me je ostavio.
"Ja sam Jackovo slomljeno srce".
Šta je sljedeće u projektu "Meinham" samo Tayler zna.
Drugo pravilo je da ne postavljaš pitanja.
Bježi od mene! Bježi od mene!
Tko su svi ovi ljudi?
Sapunska kompanija iz Paper ulice.
Mogu li da uđem?
On nije ovdje.
Šta?
Tayler nije ovdje.
Tayler je otišao.
Tayler je nestao.
Tebi treba pomoć!
Dvije rane od vatrenog oružja, prolaz! Napravite mjesta!
Šta se desilo? Šta se desilo?
Bili smo na zadatku. Trebalo je da ubijemo dvije muhe jednim udarcem.
"Da uništimo komad kompanijske umjetnosti..."
"Operacija coffe grom".
..i da uništimo privilegirani kafe bar.
Sve je bilo razrađeno, gospodine.
- I išlo je glatko dok... - Policija! Stoj!
- Šta? - Upucali su Boba.
- Pogodili su ga u glavu. - Svinje!
Oh, Bože!
- Pederi! - Kreteni.
Idete okolo sa ski maskama i dižete stvari u zrak?
Šta ste mislili da će se desiti?!
OK, brzo! Oslobodimo se dokaza. Otarasit ćemo se tijela!
- Sahranimo ga. - Šta?
Nosite ga u dvorište i sahranite ga.
- Hajde, ljudi, idemo! - Odjebite!
Bježite od njega! O čemu pričate?
Ovo nije dokaz. Ovo je osoba.
On je moj prijatelj i nećete ga sahraniti u dvorištu!
Ubijen je služeći projektu "Meinham".
- Ovo je Bob. - Gospodine, u...
projektu "Meinham", nemamo imena.
Slušajte me.
Ovo je čovjek i ima ime, i to Robert Pulsen, OK?
- Robert Paulsen. - On je čovjek
i mrtav je zbog nas. Shvaćate li to?
Shvaćam.
U smrti, član projekta "Meinham"
ima ime.
Ime mu je Robert Pulsen.
Ime mu je ....Robert Pulsen.
Ime mu je Robert Pulsen.
Hajde, momci. Molim vas. Stanite.
Ime mu je Robert Pulsen.
Tišina. Ovo je završeno!
Gubite se odavdje.
- Tayler? - Ne, ovdje detektiv Stern iz jedinice "paleža".
Moramo da se vidimo...
Išao sam u sve gradove po Taylerovim iskorištenim kartama, obilazio barove.
Ne znam kako ili zašto, gledao sam u 50 barova i nekako sam znao.
Tražim Tayler Durdena. Važno mi je da razgovaram sa njim.
Volio bih da vam mogu pomoći,
Gospodine.
Svaki grad u koji sam išao,
čim sam kročio na tlo
znao sam da je "Klub Boraca" zatvoren.
Hej! Hej!
Taksi!
Pogledaj mi lice. Ja sam član.
Samo mi recite da li ste vidjeli Taylera.
Nisam izložen da govorim i takva informacija vama
čak htio bih ako, čak i kad imao bih reći informaciju,... biti u mogućnosti.
- Ti si kreten. - Morat ću da vas zamolim da odete.
Tayler je bio zaposlen... osnivao je predstavništva.
Jesam li spavao? Da li sam spavao?
Je li Tayler moja noćna mora, ili sam ja njegova noćna mora?
- Čuli smo priče. - Kakve priče?
- Nitko ne zna kako on izgleda. - Ima plastičnu operaciju svake tri godine.
To je najgluplja stvar koju sam ikada čuo.
- Jel istina za "Klub Boraca" u Miamiu? - Da li gosn. Durden osniva vojsku?
Živio sam u stanju konstantnog dejavua.
Gdje god sam išao,
Osjećao sam da sam već bio tamo.
Kao praćenje nevidljivog čovjeka.
Miris osušene krvi,
otisci bosih stopala u prašini, kruže jedni oko drugih.
Miris starog znoja, kao pohana piletina.
Osjećaj poda još toplog od borbe prethodne noći.
Bio sam uvijek jedan korak iza Taylera.
Njegovo ime je Robert Pulsen...
Dobro došli nazad gospodine.
Kako ste?
Ti me znaš?
Jel to test?
Ne. Ovo nije test.
Bili ste ovdje prošlog četvrtka.
Četvrtak?
Stajali ste tu gdje sad stojite, pitali ste kakvo je obezbjeđenje.
Zategnuto kao bubanj, gospodine.
Šta ti misliš tko sam ja?
Sigurni ste da ovo nije test?
Ne, ovo nije test.
Vi ste gosn. Durden.
Vi ste mi ovo dali.
"Molimo vratite sjedišta u njihov uspravni položaj".
- Da? - Marla, ja sam.
- Jesmo li mi to ikada radili? - Radili šta?
Seks?
Kakvo je to sad glupavo pitanje?
Glupo zato što je "da" ili zato što je "ne"?
- Jel ovo neki trik? - Ne. Moram da znam...
Želiš da znaš da li mislim da smo se jebali ili vodili ljubav?
- Vodili smo ljubav? - Ti to tako zoveš?
Samo mi odgovori! Jesmo li ili ne?!
Jebeš me pa me odjebeš. Voliš me, mrziš me.
Osjetljiv si, a onda se pretvoriš u šupka.
Da li to opisuje naš odnos, Tayleru?
"Upravo smo izgubili pritisak u kabini".
Šta si to sad rekla?
- Šta je sa tobom? - Kaži moje ime!
Tayler Durden! Jebeni ludak! Šta se dešava?
- Dolazim tamo! - Nisam tamo!
Prekršio si obećanje.
Isuse, Tayleru.
- Pričao si sa njom o meni. - Šta se dešava?
Molio sam te samo jednu stvar. Jednu jednostavnu stvar.
Zašto ljudi misle da sam ja ti?
Odgovori mi!
Sjedi.
Odgovori mi. Zašto ljudi misle da sam ja ti?
Mislim da znaš.
- Ne, ne znam. - Da, znaš.
Zašto bi itko pomješao tebe i mene?
Ja... ne znam.
- Shvatio si. - Ne.
- Ne zajebavaj se sa nama! - Kaži.
Zato...
Kaži!
Zato što smo ista osoba.
Točno tako.
Mi smo svepjevajuće, igrajuće smeće.
- Ne razumijem ovo. - Htio si na neki način da promjeniš život.
Nisi to mogao sam.
Sve što si ti htio da budeš,
to sam ja.
Izgledam kako bi ti htio, Jebem kako bi ti htio.
Pametan sam, sposoban i, najvažnije,
slobodan sam na sve one načine na koje ti nisi.
Oh, ne.
- Tayler nije ovdje. Tayler je otišao. - Šta?
Ovo je nemoguće. Ovo je ludo.
Ljudi to rade svaki dan.
Pričaju sami sa sobom. Vide sebe onakvim kakvi bi htjeli da budu.
Nemaju hrabrost kao ti da žive sa tim.
Još uvijek se boriš sa tim, zato si ponekad ti - ti.
- Trebalo bi ovo da ponovimo nekad. - Ponekad zamišljaš da me gledaš.
Ako vam je ovo prvi put, morate da se borite.
Malo po malo, dozvoljavaš sebi da postaneš
Tayler Durden.
Ti nisi svoj posao ili novac koji imaš!
- Ne. Ti imaš kuću. - Iznajmljenu na tvoje ime.
- Imaš poslove, život. - Radiš noću jer ne možeš da spavaš.
Ili ostaneš budan i praviš sapun.
- Ti jebeš Marlu, Tayleru. - Tehnički to radiš ti. Njoj je svejedno.
Oh, moj Bože.
Sada shvaćaš naš problem.
Ona zna previše.
Mislim da ćemo morati da razgovaramo o ovome kako da postignemo naše ciljeve.
Šta...šta pričaš!?
Ovo je sranje. Ovo je sranje, neću to da slušam!
- Ti si lud! - Ne. Ti si lud.
Nemamo vremena za ovo sranje.
To se zove promjena.
Film nastavlja dalje
i nitko u publici nema pojma o tome.
- Gospodine! Da li idete? - Da. Naplati mi.
Da li biste potpisali ovu listu telefonskih poziva?
- Kada su ovi obavljeni? - Između 2 i 3 jutros.
Da li sam išao ranije u krevet svake noći? Da li sam spavao poslje?
Da li sam bio Tayler sve duže i duže?
Ima li koga?
Opet dejavu.
Sa jednim sapunom, može se sve raznjeti..
Oh, Bože!
- 1888. - Koga sam dobio?
1888 Franklin. Ovo je održavanje. Halo?
Halo?
1888 ulica Franklin?
Da. Šta vam treba?
- Halo? - Da, da.
Dajte mi nadležnog odmah.
- Ja sam. - OK, slušaj me.
Nešto grozno će se dogoditi vašoj zgradi.
Pod kontrolom je, gospodine.
- Molim? - Ne brinite za nas gospodine. Držimo se.
2160.
Marla! Marla! Hej, čekaj!
Čekaj! Moram da pričam sa tobom! Marla! Marla!
Tvoji ćelavi kreteni su me udarili metlom! Umalo da mi slome ruku!
Spalili su vrhove prstiju sa kiselinom.
Ovo zahjteva ogromno povjerenje u mene, ali saslušaj me.
- Stiže lavina sranja. - Malo više povjerenja od toga.
Ne želim da čujem ništa od onoga što pričaš.
Imaš pravo da budeš...
Ja ću samo kavu, hvala.
Gospodine, šta god naručite, besplatno je.
Zašto je besplatno?
- Ne pitaj. - Svejedno.
Ja ću vino, prženu piletinu kuhani krompir i čokoladnu pitu.
Čistu hranu, molim.
U tom slučaju..., možda bez vina.
Bez vina. Hvala.
Imaš oko 30 sekundi.
Znam da sam se ponašao čudno, u redu?
- Znam da izgleda kao da postoje dvije moje strane... - Dvije strane?
- Ti si Dr. Jackill i Dr Magarac. - Znam. Ali shvatio sam nešto važno.
- Šta? - Priroda našeg odnosa bila mi je nepoznata
zbog razloga koje neću spominjati.
- Znam da nisam lijepo postupao sa tobom. - Što god.
Ne, ne. Petnaest sekundi, molim!
Petnaest sekundi, ne otvaraj usta.
Pokušavam ti reći da mi je žao.
Shvatio sam da mi se stvarno sviđaš, Marla.
Jel?
Stvarno.
Stalo mi je do tebe i ne želim da ti se desi išta loše zbog mene.
Marla, život ti je u opasnosti.
Šta?
Napusti grad neko vrijeme. Bježi od svih većih gradova.
- Idi na kampovanj... - Ti si bolesna osoba.
- Ne. Umješao sam te u nešto užasno. - Ne. Umukni!
- Nisi sigurna. - Umukni!
- Slušaj, Tayleru. Stvarno sam pokušala. - Znam da jesi.
Ima stvari kod tebe koje volim. Pametan si i zabavan.
Spektakularan u krevetu.
Ali...
ali si nepodnošljiv.
Imaš ozbiljne emocionalne probleme.
Duboko usađene probleme za koje ti treba profesionalna pomoć.
- Znam, i žao mi je. - Tebi je žao, meni je žao. Svima je žao.
Ne mogu više ovako.
Ne mogu.
I neću.
Odlazim.
Ne možeš otići, Marla! Nisi sigurna!
- Marla, ne razumiješ! - Ostavi me na miru!
- Marla, pokušavam da te zaštitim! - Pusti me!
- Ne želim više da te vidim! - U redu je...
Ovdje, čekaj ovdje!
Stani tu! Tišina!
Uzmi lovu.
Obećavam da te više neću gnjaviti.
Umukni!
Molim te uđi u autobus. Molim te uđi u autobus.
Zašto to radiš?
Misle da si im prijetnja. Ne mogu da objašnjavam, požuri!
- Ako znam gdje si, nećeš biti sigurna. -Zadržat ću ovo - "šupak taksa".
- Dobro. Zapamti ostani van većih gradova.
- Tayleru ti si najgora stvar koja mi se ikada desila.
Halo. Morate da me uhitite.
Ja sam vođa terorističke organizacije
odgovoran za brojne akte vandalizma i nasilja širom grada.
u oblasti prijestolnice, imamo oko 200 članova.
Predstavništva su proširena u pet ili šest drugih gradova.
Ovo je usko organizirana jedinica
sa mnogo zasebnih odreda sposobnih da djeluju nezavisno od centra.
Idite u kuću, OK? Ulica Paper 1537.
To nam je glavni stožer.
Pozadi, sahranjenog u dvorištu,
naći ćete tijelo Roberta Pulsena.
U podrumu, naći ćete kade
koje su skoro upotrebljavane za pravljenje veće količine nitro-glicerina.
Vjerujem da je plan da se raznese
sjedište kompanija za kreditne kartice
i "TRW" zgrada.
Zašto te zgrade? Zašto kreditne kartice?
Ako izbrišete dug, vraćamo se na nulu.
Napravit ćete kaos.
Neka priča. Moram da telefoniram.
Stvarno cjenimo to što radite.
Šta?
Vi ste hrabar čovjek kad ste to naredili.
Vi ste genij, gospodine.
Rekli ste ako se itko umiješa u projekat "Meinham", čak i vi,
moramo da mu odsječemo jaja.
- Ne borite se. - To je moćna gesta gosn. Durden.
- Dati ćete primjer. - Pravite veliku grešku!
- Rekli ste da ćete to reći. - Ja nisam Tayler Durden!
- Rekli ste da ćete i to reći. - U redu. Jesam Tayler Durden.
Slušajte me. Dajem vam direktno naređenje.
- Odmah prekidamo ovu misiju. - Rekli ste da ćete definitivno reći to.
Jeste li poludjeli? Vi ste policajci!
Jel netko štopa vrijeme?
Umukni.
Sranje!
Nešto od ovih informacija se slaže.
- Idemo u tu kuću u ulici Paper. - Evo odmah.
Hej, čekajte!
- Imam ga. - Gospodine, moramo ovo da uradimo.
- Ne opirite se! - Gde je gumena traka?
Bježite od mene! Baci jebeni nož!
Nazad. Licem ka podu, odmah!
Na pod!
Prva osoba koja izađe na ova vrata
biće napunjena olovom! Razumijete?
Bježite! Nazad!
Trčao sam.
Dok me mišići nisu pekli a vene pumpale akumulatorsku kiselinu.
Onda sam trčao još malo.
Šta to radiš?
Trčiš okolo u gaćama! Izgledaš blesavo!
Ne.Znam te. Znam šta se ovdje događa.
Hajdemo onda. Imam divno mjesto za gledanje kao ekstra plaćena mjesta.
- Oh, Bože. - Šta sad radiš?
- Zaustavljam ovo. - Što?
- Najveća stvar koju si ikada uradio. - Ne mogu to da dozvolim.
Ima još deset bombi u 10 drugih zgrada.
Od kada je projekat "Meinham" ubijanje?
Zgrada je prazna
Nikoga ne ubijamo. Oslobađamo ih!
Bob je mrtav. Pucali su mu u glavu.
Ako hoćeš napraviti omlet, moraš razbiti nekoliko jaja.
Ne. Neću da te slušam. čak i nisi tu.
Ne bih to radio. Osim ako znaš koja je žica koja.
Ako ti znaš, ja znam.
Možda sam znao da ćeš znati pa sam cijeli dan mislio na pogrešne.
Misliš?
O, nebesa, ne. Samo ne zelenu.
Izvuci bilo koju samo ne zelenu.
Rekao sam ti da to ne radiš!
Sranje!
Taylere, bježi od kombija.
Taylere, ne šalim se! Bježi od kombija!
Do vraga!
U redu.
Pucaš u svog imaginarnog prijatelja
pored 1200 litara nitro-glicerina!
Ohladi, Tayleru!
Hajde!
Ne idi!
Šta?!
Tri minute.
To je to.
Početak.
Nulta točka.
Mislim da smo se ovdje uključili.
Imaš li govor za ovu priliku?
Žao mi je.
Još se ne mogu sjetiti ničega.
"Flashback" humor, ha?
Sada postaje uzbudljivo.
Dvije i pol.
Pomisli na sve što smo postigli.
Kroz ove prozore ćemo gledati kolaps financijske povijesti.
Jedan korak bliže ekonomskoj ravnoteži.
Zašto je ona ovdje?
Zatvaramo krug.
Spusti me, ćelavi majmune!
- Molim te ne radi ovo. - Ja i ne radim ovo.
- MI ovo radimo. Ovo je ono što želimo. - Ne.
- Ja ne želim ovo. - U redu. Samo što si TI sada beznačajan.
- Moramo da zaboravimo na tebe. - Ti si samo glas u mojoj glavi.
Ti si glas u mojoj!
- Zašto te se ne mogu osloboditi? - Potreban sam ti.
Ne. Nisi. Stvarno nisi više.
Ti si me stvorio. Ja nisam napravio nekakav gubitnički alter ego, da bi se bolje osjećao.
- Preuzmi odgovornost. - Preuzimam. I jesam odgovoran za to
i ja to prihvaćam.
Zato, molim te, opozovi sve ovo.
Jesam li nas ikada iznevjerio?
Koliko si daleko stigao zbog mene?!
Provest ću nas kroz sve ovo.
Kao i uvijek, provući ću te dok se ritaš i vrištiš...
...a na kraju ćeš mi zahvaliti.
Taylere. Taylere.
Zahvalan sam ti. Za sve što si učinio za mene.
Ali ovo je previše. Ne želim ovo.
Šta želiš? Nazad na svoj usrani posao? Jebeni apartman?
Jebi se! Neću ti to uraditi.
- Ovo se ne dešava. - Već se desilo zato umukni!
60 sekundi.
Ne.
Mogu ovo da shvatim. Ovo čak i nije stvarno.
Ti nisi stvaran, taj pištolj... Taj pištolj čak i nije u tvojoj ruci.
Pištolj je u mojoj ruci.
Dobro za tebe. Ali to ništa ne mjenja.
Zašto bi prislonio pištolj na glavu?
Ne moju glavu, Tayleru.
Našu glavu.
Interesantno.
Šta si sad zamislio?
Hej. Samo ja i ti.
Prijatelji?
Taylere,
Hoću da me saslušaš.
U redu.
Oči su mi otvorene.
Kakav je to miris?
- Gdje su svi? - Oh, ne. Šta se dešava?
Gospodine Durden!
Oh, Bože!
Jeste li... Jeste li u redu?
- Oh,da u redu sam. - Izgledate odvratno, gospodine.Šta se desilo?
- Ništa, nema problema. - Ne, ne, ne, gospodine. Ne šali se.
- Odvratno izgledate. Treba vam pomoć... - Dobro sam.
Vidi, u redu sam... Sve je u redu.
Prekinite!
- Pustite je. - Isuse Bože!
Ti!
Bok, Marla.
- Ostavite je sa mnom. Srest ćemo se dolje. - Sigurni ste?
Da, siguran sam.
Seronjo! Kakvu to bolesnu igru sada igraš?!
Šalješ me... Oh, Bože, tvoje lice!
Da, znam.
Šta se desilo?
- Ne pitaj. - Pogođen si.
- Da, pogođen sam. - Oh, Bože.
- Ne mogu da vjerujem da još stoji na nogama. - Žilav gad.
Tko je ovo uradio?
U stvari, ...ja.
Nađi malo gaze.
Pucao si u sebe?
Da, ali je OK. Marla, pogledaj me.
Stvarno sam u redu.
Vjeruj mi. Sve će biti u redu.
Srela si me u vrlo čudnom periodu moga života.
FILMO-CENTAR
THE END
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM