JA, FRANKENŠTAJN
FILMO-CENTAR
Život mi je dat u zimu 1795.
Živi leš bez duše,
šiven, strujom tresen, batinjan i oživljen od strane ludaka.
Užasnut svojom kreacijom, pokušao je da me uništi.
Ali preživeo sam, i pronašao ga.
Elizabet!
Život za život, to sam hteo.
Uzeo sam život njegove voljene mlade.
Gonio me je do dalekog severa.
Bio sam imun na hladnoću.
On nije.
Sahranio sam ga na njegovom porodičnom groblju.
To je bilo i više nego što zaslužuje.
Mislio sam da je to kraj,
ali je zapravo, to bio samo početak.
Čekali smo te.
Poći ćeš sa nama.
Stani! Nabirijus ga želi živog!
To je bio poslednji od njih.
Šta misliš šta je to bilo?
Ne znam. Nikada nisam video čoveka da ubije demona,
i toliko snagu.
Davno sam video demona ovoliko daleko na sever.
Mora da ima nešto posebno u vezi sa njim,
nešto što Nabirijus želi.
"Viktor Frankenštajn."
Glasine su tačne.
Živo je.
Živo je!
Vaše veličanstvo!
Nije ništa više do divlja zver, vaše veličanstvo.
Ubijte ga, neka bude svršeno s tim.
Dakle, razumeš razlog.
Gde sam? Kako sam dospeo ovde?
Stvorenja koja su te napala, šta su htela?
Ne znam! - Čuli smo ih da pričaju o Nabirijusu.
Čini se da žele da ostane u životu. - Ako ga Nabirijus želi u životu,
to je još jedan razlog da ga uništimo.
Gideone.
"Čovek", nije "zver".
Zovem se Leonora, vrhovna kraljica Reda gargojla.
Ovo je Gideon, moj najpouzdaniji ratnik.
Napali su te 4 demona,
kojima komanduje princ tame, Nabirijus.
Srećom, Ofir i Kezaja su motrili iz blizine.
Shvatili su ko si i doveli te ovde,
u naš dom.
Red gargojla je stvorio veliki arhanđel Mihajlo.
Naša sveta dužnost je da vodimo rat protiv demonske horde.
666 legija stvorenja iz pakla
koje je Satana pustio nakon što je izbačen iz Raja.
Ljudi nas posmatraju kao dekoracije.
Ne znaju niti mogu da vide
da se brutalni prikriveni rat vodi oko njih svaki dan.
Rat koji jednog dana može odrediti samu sudbinu čovečanstva.
Sada si ti uvučen u ovaj rat.
Ne marim za svet ljudi.
Da, čuli smo priče o tebi.
Odbačen od svog ljudskog stvaraoca, izgubljen i sam.
Rado bismo te primili ovde.
Dok ne saznamo zašto te Nabirijus želi,
molim te da ostaneš sa nama, bezbedan među ovim svetim zidovima.
Idem svojim putem. - Vaše veličanstvo,
ovaj stvor je ubio ženu Viktora Frankenštajna.
U žaru strasti,
vođen emocijama koje nije naučen da kontroliše.
Možda je više čovek nego što je toga svestan.
Svesna sam toga da ti Frankenštajn nikada nije dao ime.
Htela bih da te zovem Adam.
Ovo ti obećavam, Adame, svako od nas ima svrhu.
Tvoja tek treba da se otkrije.
Ovo su neki od škapulara naših palih braće i sestara.
Uvek ima više demona u bici.
Nakon mnogih teško izvojevanih pobeda, tanki smo sa ljudima.
Ali demoni su ostali jaki.
Kako bi pomogao da preživimo protiv njih,
kraljica nam je zatražila da ti obezbedimo oružje.
Demoni mogu biti poslati u pakao samo pomoću sakramentalija.
Sveti predmeti poput krsta sa razapetim Isusom i sveta vodica.
Bilo koji predmet može biti sveti,
nakon što ih označimo blagoslovenim simbolom Reda gargojla.
Poslati u pakao. - Kada je demon ubijen,
njegov duh odlazi u pakao, gde ostaje zarobljen zauvek.
Kako poslati gargojla u pakao?
Mi smo sakramentalna bića svetlosti i dobra. Idemo u raj.
I to samo od ruku bezbožnih stvorenja koja nemaju dušu.
Ne želiš to. To je tupo,
primitivno i veoma teško za vitlanje.
Adame, imaš snagu, brzinu i izdržljivost
daleko više od bilo kog čoveka. Mogao bi da iskoristiš te darove.
Da zauzmeš stranu u ratu u kome već učestvuješ.
Ne interesuje me koliko je demona poslao u pakao.
Trebalo je da mi dozvolite da ga ubijem.
Ne ignorišem rizike.
Ali činjenica je da je Adam živ,
a svaki život je svet.
On nije čovek. - Nismo ni mi, Gideone.
Evo.
Zaključaj ovo u trezor.
Ne sme nikada da padne u ruke Nabirijusa.
To je samo knjiga, vaše veličanstvo.
To je pisani dokaz da Bog nije jedini stvoritelj ljudi.
Adame.
Ako se ikada predomisliš,
uvek ćeš ovde naći utočište.
Verovanje drugima je greška koja se jednom pravi.
Tako da sam odlučio da potražim najudaljenije krajeve zemlje,
gde me nijedan čovek, demon ili gargojl nikada neće naći.
Toliko mnogo godina je prošlo pa sam izgubio pojam o vremenu.
A još nisam stario niti umirao poput ljudi.
Poslednje kletva Viktora Frankenštajna.
Mislio sam da su me Nabirijusovi demoni zaboravili.
Ali nisam bio u pravu.
A ja sam puštao sav moj bes na njih.
Dovoljno dugo sam se skrivao.
Sada ću ja da lovim one koji su mene lovili.
Vratio sam se na mesto koje sam odavno napustio.
Svet ljudi se promenio dok sam bio odsutan.
Ali neke stvari se nisu promenile.
Ako me demoni mogu naći u divljini,
samo je pitanje vremena pre nego što me ovde pronađu.
Zbog toga, ja sam morao njih prvi da nađem.
Nabirijus, gde je?
Policija!
Spusti oružje!
Dobro veče, gospodine Veseks.
Gde život počinje i gde se završava?
Svrha večerašnjeg eksperimenta je kombinacija trogodišnjeg...
Vreme leti, doktorko Vejd. Molim vas da mi ne traćite vreme.
Počinjemo sa sekvencom reanimacije.
Omotači membrane, spremni. Generatori pulsa, kalibrisani.
DCI kablovi u desnoj komori.
Snaga elektrošoka, tri džula.
Da se zna, srce subjekta je neaktivno.
Pražnjenje za tri, dva, jedan!
Čisto i vršim pražnjenje.
Spazam mišića u gornjem torzu i nogama je dobar.
Detektujem električnu međućelijsku atrijalnu aktivnost.
Komore aktivirane. - Imamo atrijalnu fibrilaciju, ektopični ritam.
Nepravilni ektopični otkucaji srca su započeli po planu.
Ventrikularne fibrilacije. Subjektu prestaje da radi srce.
Podigni punjenje na 50 džula. - Punjenje na 50 džula.
Puls skače. Bez defibrilacije.
Dupliraj. - Napunjeno na 100 džula.
Puls slabi. - Opet dupliraj!
Ne mogu! - Rekla sam da dupliraš!
Ubiće ga ako dupliram! - Već je mrtvo!
200 džula.
Hajde.
Živi.
Ima puls.
Prebaci na održavanje života. - Omogućeno održavanje života.
Uspostavljen sinusni ritam.
Diše.
Gospodine, imamo problem.
Da li si siguran?
Ne, gospodine. Ali način na koji je napalo...
Jako i brzo, poput gargojla.
Ubilo je sedmoricu naših.
Uspeo sam da se odbranim.
Mislim da sam ga ranio. Mislim da je ranjeno.
Ubilo je sedam demona.
a ti si ipak pobegao?
Mislio sam da hoćete to da znate.
Da, pretpostavljao si.
Pretpostavljao si da znaš šta ja hoću.
S obzirom na to koliko dugo lovite to stvorenje...
I pretpostavljao si da hoću da mi pričaš o stvorenju,
umesto da ga sam uhvatiš. To je tvoja odluka.
Zanimljivo.
Nikada ne pretpostavljaj da znaš šta ja hoću.
Jasno?
Oprostite mi,
prinče Nabirijuse.
Ofire, ako misliš da...
Ne.
Ne!
Kada počinjete sa finalnom fazom?
G. Veseks, naša tela su najkompleksniji živi organizmi
u univerzumu. Oživeti jednog pacova je jedno,
ali oživljavanje čoveka je još daleko van naših dohvata.
Stvarno? Šta znate o naučniku
po imenu Viktor Frankenštajn?
Frankenštajn je mit.
Horor priča izmišljena da plaši decu.
Svi naučnici su skeptici, doktorko Vejd.
Mada pomislio bih da naučnici iz vaše specifične oblasti
moraju da se zapitaju da li takve priče
možda imaju ikakvo uporište u činjenicama.
Struja nije mogla da se koristi 1790,
još manje da se kanališe u ljudsko telo.
I kuda je otišao? Zašto je nestao?
Ako je stvarno oživeo ljudski leš zašto da ne podeli svoju tehnologiju
ostatku sveta da spasava živote i leči paralizu?
Možda nije bio toliko velikodušan kao vi, doktorko.
Svi naučnici imaju beleške.
Čak i kada se njihovi eksperimenti završe neuspehom?
Barem negde mora da postoji dnevnik njegovog rada.
Crteži ili određene zabeleške. Bar nešto.
Samo zato što nešto još nije pronađeno,
ne znači da ne postoji.
Ali ako je Frankenštajn stvarno oživeo čoveka,
da li bi vam pomoglo da ga proučite?
Da, naravno.
Ali, dr Veseks, dosad bi trebalo da ima preko 200 godina.
Ne bi ništa ostalo osim nekoliko krhkih kostiju.
Prvi je i jedini od svoje vrste, dr Vejd.
Ko zna koliko godina bi takav subjekt mogao da živi?
Naš rat mora da se vodi među senkama,
ne na otvorenom bojnom polju da ti radiš šta ti se ćefne.
Šaljem demone u pakao, zar ne?
Ne pretvaraj se da to radiš zbog nas ili čovečanstva!
Samo misliš na sebe, Adame.
Da li si znao da je čovek umro tamo večeras?
Nisam ga ja ubio. - Tvoji postupci su direktno doveli do njegove smrti.
Biću pažljiviji sledećeg puta. - Neće biti sledećeg puta.
Ostaćeš ovde dok kraljica ne odluči šta da radi sa tobom.
Ne možeš me ovde zadržati, Leonora.
Ne smem rizikovati da te pustim na ulice ovog grada.
Ja odlučujem šta ću da radim sa svojim životom.
Nećeš mi ga ti oduzeti.
Tvoj život nije tebi dat zbog milosti Božje!
Stvoren je u laboratoriji!
I dok ne naučiš da ga mudro koristiš, ja ću raditi ono što moram!
Onda nisi bolja od Nabirijusa!
Kada sam te srela,
moja prva pomisao je bila da naredim da te unište.
Ali onda sam ti pogledala u oči, i znaš šta sam onda videla?
Ne dušu, već potencijal.
Sada samo vidim tamu.
Ne znam za drugi način.
Nisam čovek,
ni gargojl,
niti demon.
Nisam kao iko od njih.
Ofire.
Kako planiraš da ukloniš stvorenje iz katedrale?
Gargojli će ga štititi kao da je jedno od njih.
Da, računaću na to.
Naši gubici će biti visoki, ali neophodni.
Zurijele, nijedna moja legija
nikada nije imala tako dragocenog komandanta kao što si ti.
Da li bi oni žrtvovali sebe tako hrabro, tako rado
za nekoga drugog?
Znaš šta bi to moglo da znači za njih.
Nemoj da zaboraviš.
Sada, dovedi mi Frankenštajnovo čudovište!
Demoni se okupljaju van katedrale.
Koliko? - Recimo 50.
Pomoću moći Božje, neka odu u pakao, Satana i svi zli dusi.
Zaštitite stvorenje!
Smesta! - Ofire!
Bez milosti.
Ubijte onoliko koliko možete. Vi ste poslednja linija odbrane.
Ovo je vaša sveta dužnost.
Ovamo.
Ofire, daj mi oružje! Daj mi da se borim za svoj život!
Ne!
Kezaja. Učiniću što mogu.
Ne! Želim da budem sa Ofirom.
To je zabranio Red.
Toga više neće biti.
Brzo, idi da pomogneš ostalima.
Gde je Nabirijus? - Očekuju te.
Kako to misliš da me očekuju?
Znali smo da će gargojli da urade sve što mogu
da te sačuvaju od Nabirijusovih ruku.
Ali usred bitke,
ostavili su nezaštićeno svoje najveće blago.
Trebalo je jedino da odvučemo Gideona i ostale.
Ova ima poruku za tebe.
Od Zurijela.
Reci mi gde ju je Zurijel odveo? - Zašto ti je stalo?
Spasićeš je?
Ona te je zatvorila! Prezire te!
Ti joj ništa ne značiš.
Ti si ništa više do velika ljudska greška!
Gde je? - Volton teatar!
Gideon će te odvesti tamo u zamenu za Leonoru.
Umri u bolu, demone.
Neka te svetlost prigrli i zaštiti.
Gospodine.
Koja su vaša naređenja?
Molim vas da ponovo razmislite. - Nema vremena.
Predmeti u trezoru su sveti. Ništa ne smete uzeti ni zameniti.
Prihvatiću punu odgovornost.
Niste ovlašćeni da to uradite. Niko od nas nije.
I kraljica je to izričito zabranila.
Ovlašćenje nije problem. Opasno je. Treba to da znate.
Naravno da znam! Leonora je duhovni vođa celog Reda.
Naša jedina veza sa arhanđelima.
Bez nje, mi smo samo grupa osvetnika pred umorom,
bez nadom da ćemo ikada biti pojačani.
Da li to želite?
Neka mi Bog oprosti.
Ostani gde si, Gideone! - Vaše veličanstvo.
Nije trebalo da dođeš. - Oružje!
Nisam naoružan. Kao što ste zahtevali.
Gde je Frankenštajnovo stvorenje? - Ne znam više.
Kada sam se vratio u katedralu, već je pobeglo.
Stani!
Doneo sam nešto drugo.
Gideone, nemoj!
Ovo je privatni naučni dnevnik Viktora Frankenštajna.
Našli smo ga na Frankenštajnovom telu
u noći kada smo spasili stvorenje pre 200 godina.
Sadrži detalje
kako je Viktor Frankenštajn začeo
a onda stvorio njegovu bezbožnu abonimaciju.
I molim se da će to sada da spasi moju kraljicu.
Gideone, naređujem ti da odneseš taj dnevnik sa ovog mesta
i da me pustiš da odem u raj.
Ovo je došlo jutros.
Mrtvačnica nam je to poslala.
Jetra je uništena, ali drugi organi su dovoljno zdravi.
Uskladišti ga sa ostalima.
Šta je to? - Izgleda kao ručno pisani zapis Viktora Frankenštajna
kako je oživeo stvorenje.
Ovo je bolje za nas.
Jedino ovo nam treba da oživimo naše preminule.
Pustićemo ljude da odluče to.
Tražili ste Frankenštajnovo stvorenje.
Donosim vam nešto daleko više prosvetljujuće.
"Frankenštajn". - Rekli ste da negde mora da postoji zapis njegovog rada.
Odakle vam ovo? - Da li je ovo stvarno?
Vi to recite meni.
Izgubili smo 16.
Dobri borci, svi. - Nije trebalo da ga ovde držim.
Stvorenje je krivo, ne vi. Da se nije vratilo...
Pogrešila sam što sam zadržala dnevnik od njega?
Sve što radite je radi dobrobiti čovečanstva.
Ne postoji greška u tome.
Ali sada stvorenje zna da dnevnik postoji.
Zašto moraš tako da ga zoveš?
Sada pošto "on" zna, šta ste spremni da uradite?
Pronađi Adama!
Pozovi sve gargojle. Postavi ih na vrhove krovova.
A kada ga pronađemo?
Dovešćemo ga ovde opet?
Žrtvovaćemo još naših da ga zaštitimo?
Ili ćemo da završimo sa njim i uskratimo
Nabirijusa za nagradu kao što je odavno trebalo da uradimo?
Možda nije Bog doveo Adama na Zemlju,
ali dozvolio mu je da živi preko 200 godina
nasuprot neverovatnim prognozama.
Nije na tebi ni na meni da sumnjamo u Božju promisao.
Pre ili kasnije, vaše veličanstvo, nećete imati izbora.
Jegulje. - Šta reče?
Električne jegulje, odatle je dobio struju.
Znaš, to je riba... - 6 električnih jegulja,
svaka je generisala po 500 volti.
To su 3.000 volti, dovoljno da se ubije čovek.
Koliko dugo je puštao da teče struja?
Tri talasa, svaki od po 5 sekundi.
To su 15.000 džula.
Natera te da se zapitaš koliko je to čudo istrajavalo.
Pomisli na svu tu energiju kako teče kroz njegove vene.
Dajući snagu srcu, plućima, nervnom sistemu.
Kada ga jednom oživiš, šta ti treba da ga ubiješ?
Pogledaj mu oči.
Kako te opčinjuju.
Sugerišu određeni nivo inteligencije.
Možda ih je Viktor Frankeštajn samo tako crtao.
Hoću da preispitam našu formulu za reprodukciju ćelija.
Mislim da nam je nešto promaklo.
Ne dirajte ga!
Izvinjavam se zbog revnosti našeg obezbeđenja.
Možda da si samo zakucao na ulazna vrata,
ova nesrećna neprijatnost možda bi bila izbegnuta.
Ko si ti? - Čarls Veseks.
A ti mora da si Frankenštajn.
Svi mi smo sinovi naših očeva, zar ne?
Poričući ko smo znači da smo
izgubljeni.
Ja sam radnik, pristalica progresa.
Poput tvog oca, i ja nastojim da razmrsim smrtonosne spirale života.
Ovo je doktorka Vejd.
Ona je jedna od najcenjenijih svetskih elektrofiziologa.
Zdravo.
Pokušavao sam da reprodukujem
veličanstven trijumf Viktora Frankenštajna
mnogo vremena.
Ono što sam pročitala u dnevniku već je bilo od ogromne pomoći.
Budi razuman, Adame.
Ti si živo čudo.
Sadržiš odgovor na mnogo tražena pitanja.
Tražim sopstvene odgovore. - Naravno.
Ostani sa nama.
Pomozi nam da razumemo rad tvoga oca
i zajedno možemo pronaći te odgovore i još mnogo toga.
Da.
Viktor Frankenštajn ti je dao život,
ali nije mogao da ti ponovo udahne dušu.
Zar ne?
Nema traga od stvorenja. Moglo je da bude bilo gde dosad.
Naći će bezbedno mesto gde može proučavati dnevnik i vratiće se ovde.
Vratiće se? - Jurim stvorenje skoro 200 godina.
Vratiće se. - Zbog čega?
Gospodine Veseks.
Zbog odgovora.
Kako vam mogu pomoći, doktorko? - Objašnjavajući mi šta se dešava.
Imali smo provalu. Prosti bezbednosni incident.
Uz svo uvažavanje, gospodine,
ali Frankenštajnovo stvorenje je živo.
Zašto ne odete kući da se odmorite? - Ko si ti?
Ovaj gospodin radi za mene. Dodatno obezbeđenje, tako da ga nazovemo.
Vaše dodatno obezbeđenje je uništilo svaku šansu da analiziram stvorenje.
Zar niste čuli šta je rekao? Hoće odgovore, ja možda mogu da mu ih dam.
Jedino ja mogu!
Moguće da ste u pravu. Izgledate umorno, doktorko.
Kasno je. Stvarno treba da se odmorite. - Da se odmorim?
G. Veseks... - Izgubili smo stvorenje i dnevnik. Šta još možete večeras?
Ali, gospodine... - Obavestiću vas kada povratimo bilo jedno ili drugo.
Idite kući, doktorko.
"Ne beležim vizije ludaka."
Moje metode i motivi su naučno opravdani.
...da uspem da otkrijem uzrok i stvaranje života.
Groblje mi je obezbedilo nešto sirovog materijala koji mi je trebao.
...rušim granice između života i smrti.
Hvala.
Koliko si siguran da će da se vrati po nju?
Potreban mu je neko da rastumači dnevnik.
Samo ona to može.
Neću da te povredim.
Pođi sa mnom.
Zašto me pratiš?
Koliko blizu si oživljavanja ljudskih leševa?
Ne mogu ti to reći. - Da li bi ovo pomoglo?
Nisam imala priliku da to završim dosad.
A ako proučiš mene? - Na institutu?
Ne tamo. Negde daleko od tog mesta.
Sva moja oprema je tamo, beleške, istraživanje.
Ne znaš za koga radiš.
Gospodin Veseks? - On nije taj za koga misliš da je.
Postoji rat, rat za koji ljudi ne znaju.
Vodi se vekovima, može da označi kraj celog čovečanstva.
Rat između koga? - Gargojla i demona.
Mislim da je tvoj šef princ demona po imenu Nabirijus.
Princ demona?
Lovi me više od 200 godina.
Sada mislim da znam zašto.
Moramo da se sklonimo sa ulica.
Hajde.
Nabirijus skladišti ljudske leševe na Institutu Veseks.
Leševe? Ne, još smo daleko od ispitivanja na ljudima.
Video sam leševe.
Dovoljno da se oživi cela armija čudovišta poput mene.
Kako reče da ti je ime? Adam?
To mi je ime dala gargojlska kraljica.
Shvatam da si verovatno pretrpeo ozbiljno oštećenje mozga
tokom reanimacije s obzirom na nivo...
Ovo je istina. Sve. - Žao mi je.
Samo ne verujem u gargojle i demone.
Frankenštajnu!
Sranje!
Trči.
Ovo se večeras završava.
Video sam tela.
Nikada nećete moći da ih kontrolišete.
Kontrolisanje nikada nije predstavljalo problem.
Milioni duhova demona su zarobljeni u paklu,
čekaju na priliku da zaposednu ljudsko telo
i da se vrate u naš svet.
A kakve to veze ima sa mnom?
Kakve to veze ima sa mnom do đavola?
Ti nemaš dušu,
a duh demona može samo zaposesti telo koje nema dušu.
Ne.
Znaš koja je najbolja stvar u posedovanju dnevnika?
Ne trebaš mi više živ.
Treba mi ga živ!
Treba mi ga da ga proučim! Da ga vratim u laboratoriju.
Možete da čitate dnevnik i da proučavate leš.
Njegov leš neće mi pokazati kako mu funkcionišu organi,
kako reaguju na testove.
Dozvoli mi da ga odnesem nazad u laboratoriju, gde mogu da ga otvorim
ali da ga održavam u životu dok sprovodim testove za g. Veseksa.
Možeš da ga ubiješ kada završim.
Dnevnik!
Daj da ti uzmem kaput. - Pogledaj u kutiji za prvu pomoć.
Sedi.
Sedi, molim te.
U redu je.
Molim te, u redu je, možeš da sedneš.
Ne možemo ovde ostati dugo.
Ne pomeraj se, molim te.
Demoni će svuda da nas traže.
Moram da nađem Leonoru, gargojlsku kraljicu.
Samo ona može da nam pomogne sada.
Videla si tog stvora. Videla si šta je to bilo. - Ne znam šta sam videla.
Doći će po tebe.
Trebaš im da im pomogneš. - Da im pomognem da urade šta?
Da oživim leševe da dominiraju svetom?
Leševe koje su zaposeli demoni. - To se neće desiti. Ne.
Prva stvar koju će uraditi je uništenje Reda gargojla.
Ostalo je još malo gargojla, neće imati šanse.
Onda će Nabirijus povesti rat protiv ljudi.
Pobiće većinu a ostale će da porobi.
Tvom svetu će doći kraj.
A šta ćeš ti da uradiš?
Nema to veze sa mnom. - Naravno da ima.
Ti si deo ovog sveta kao bilo ko. - Ne, ja sam drugačiji.
Nisi toliko drugačiji.
Ja sam skupina delova od osam različitih tela.
Ja sam čudovište.
Čudovište si samo ako se tako ponašaš.
Nikada nisam imao razlog da budem zahvalan ljudima.
Možemo biti od koristi, valjda.
Vidi, Adame...
Dnevnik nije ovde, gospodine.
Kako se osećaš? - Bio sam i gore.
Šta se desilo sa Viktorom Frankenštajnom?
Kažu da je nestao nakon što je njegova...
žena umrla.
Ja sam ubio njegovu ženu.
Lovio me je.
I njega bih takođe ubio.
Ali smrzao se na smrt.
Mrzeo sam to.
Da li si ikoga ubio od tada?
Samo demone.
Završila sam sa čitanjem.
Izgleda da je značajno usavršio proces nakon tebe.
Njegova nauka je još neverovatno, apsolutno nekonvencionalna,
ali mislim da to mogu da reprodukujem.
Možda bih čak mogla i da poboljšam.
Frankenštajn ti je obećao da će ti obezbediti saputnicu, zar ne?
Obećanje koje je prekršio.
Zato si meni došao?
Hteo si da ispunim obećanje Viktora Frankenštajna?
Karl! - Primio sam tvoju poruku. Mislio sam da spavaš.
Karl, slušaj me, hoću da odeš sa instituta smesta.
Da odem? - I hoću da se nađemo na železničkoj stanici.
Još imam da analiziram podatke. - Karl, molim te.
Molim te, veruj mi. Radi se o dnevniku.
Dobro, biću tamo za 20 minuta. - Dobro. Ćao.
Nije trebalo to da uradiš.
On zna o procesu oživljavanja onoliko koliko i ja.
Ako je tačno to što kažeš, i on je u opasnosti.
Nije ti trebao.
Ne radi se o tvojim potrebama sada.
Poći ću sa tobom, da te štitim. - Idi da pričaš sa gargojlskom kraljicom.
Naći ćemo se ovde za jedan sat. - Tera! - Brineš samo za sebe.
To ti je jedina briga?
Evo.
STANICA CENTRAL
Karl! - Žao mi je.
Šta? - Naterali su me da to uradim.
Nisam imao izbora. Primorali su me.
Iza tebe!
Imate posao da završavate, doktorko Vejd.
Oslobodite ga.
Lagala si me. - Da, jesam.
Ali imam veću dužnost da zaštitim ljudsku rasu.
Razumeš li kakvu važnost ima taj dnevnik za mene?
To je hronika mog postanja.
Ko sam.
Šta sam.
Ti si jedinstveno i usamljeno biće, odbačeno od svog tvorca
i ostatka čovečanstva.
Kao rezultat toga, ispunjen si besom.
Ne treba ti knjiga da ti se to kaže.
Nabirijus je pronašao način da prizove
sve demone koje ste ikada poslali u pakao. - Šta? - Zaposedanje.
Tela bez duša.
Samo mrtvi nemaju dušu. Kakva korist od zaposedanja leša?
Nikakva.
Osim ako ne oživiš taj leš.
Nabirijus planira to vekovima.
A Viktor Frankenštajn je učinio to mogućim.
Otkud znaš sve ovo? - Video sam leševe.
Ima ih na desetine hiljada. - Gde?
Mi smo ti prijatelji, Adame.
Nikada više nećemo pokušati da te kontrolišemo.
Ako imaš dnevnik Viktora Frankenštajna,
sada sigurno uviđaš da mora biti uništen.
Okolnosti su mi se promenile.
Sada imam nekoga sa sobom, ljudsko biće.
Naučnicu. Moram da je zaštitim.
Šta hoćeš da mi uradimo? - Da nas izvučete odavde.
A onda ću vam reći gde da ga nađete.
Spasi svoju naučnicu.
Vratite se ovde, a onda ćemo vas odvesti gde želite.
Načinila sam mnogo grešaka u vezi sa tobom, Adame. Neću još jednu.
Stavili ste svoje emocije ispred svete dužnosti!
Prati ga, Gideone. Čim spaziš dnevnik,
ubij ga.
Tera?
Seti se, nemam dušu. - Bog će te kazniti.
Već je to uradio.
Znam ko si. I znam šta hoćeš da uradim.
I neću to da uradim.
Pre bih umrla.
Karl!
Hoćeš ga nazad? Pokaži mi kako.
KONZOLA ZA REANIMACIONU SEKVENCU
Odlično.
Hvala, doktorko Vejd.
Moja kraljice! Našli smo stvorenje.
Gospodine, stvorenje je ovde.
"Čovek", ne "stvorenje".
To je to mesto.
Doveo nas je ovde.
Prepustite ga meni!
Nabirijuse. - Frankenštajn.
Lepo što si se vratio. - Došao sam da uništim tebe...
i ovo mesto. Red gargojla mora da preživi,
i čovečanstvo zajedno sa njim.
Ne možeš me uništiti,
imam mnogo drugih mesta gde ću da živim, širom sveta.
A što se tiče Reda i čovečanstva,
ništa ne može da spreči njihovu smrt, ni čudovište poput tebe.
PRISTUP ODBIJEN
Prekasno, doktorko Vejd. Već imamo sve što nam je trebalo od vas.
Ja sam princ demona! Pokloni mi se!
Znam šta hoćeš, Adame. Znam šta si oduvek želeo.
Napraviću na stotine poput tebe.
Na hiljade.
Skupljam ljudske leševe vekovima,
koji će biti domaćini legijama demona
koje ću sada dozvati iz pakla.
Ti ćeš biti prvi. Bićeš jedan od nas.
I više nećeš biti sam.
Veličanstvo, onog trenutka kada se probude mogu biti posednuti.
Uništite ih! Sve ih uništite!
Dobrodošao, sine moj. Zaposeo si stvarno izvanredno telo.
Nisam ja tvoj sin.
A ovo telo je moje.
Ne, to nije moguće!
Imaš dušu!
Gideon... - Znam.
Onda, zašto si me spasila? - Jer si konačno našao sebi svrhu.
Gde je dnevnik? - Više mi ga ne treba.
Nismo tražili živote koji su nam dati,
ali svako od nas ima pravo da brani taj život.
Borio sam se da odbranim svoj.
A kada se snage tame vrate,
znaćete da sam tamo negde,
borim se da odbranim vaš.
Ja, onaj koji šalje demonsku hordu u pakao.
Ja, sin svoga oca.
Ja...
Frankenštajn.
FILMO-CENTAR
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM