Hvala sto gledate film na nasem sajtu nadjite nas na fb stranici filmocentar.com
Jedan poznati čovek reče: mi stvaramo sopstvene demone.
Ko je to rekao, šta uopšte znači? Nema veze.
Rekoh to jer je i on rekao,
on je poznat iako su i pre njega neki rekli to isto.
Nisam...
Počeću iznova.
Da pokušamo od početka.
1999
Bern, Švajcarska
Nova godina.
Još pola sata do pucnjave!
Toni Stark, sjajan govor!
- Održao sam govor? Kakav je bio? - Užasan. - Neshvatljiv.
Takve najviše volim. Univerzalne.
- Gde idemo? - U grad, pa verovatno u krevet....
Hteo sam da vidim tvoj rad.
Ako hoćeš da vidiš moj rad, ne treba da idemo u grad.
- G. Stark, Ho Jinsen. - O, stigao i "Ho,ho!"
Voleo bih da vas upoznam sa našim gostom:
Dr. Vu, ovo je G. Stark.
Vi ste doktor za srce, njoj će trebati kardiolog,
na kraju.
Možda neki drugi put.
Počelo je u Bernu, Švajcarska. 1999.
Davno.
Nisam očekivao da će se vratiti da mi zagorča život
u današnjici.
Hej, Toni! Oldrič Kilian, obožavam to što radiš.
- Što ja radim? - Misli na mene.
Da, naravno, ali...
Gospođice Hansen, moja organizacija prati vaš rad još od MIT.
Nema mesta...
A, uspeo si, provukao si se?
- Dokle ideš, drugar? - Pravo pitanje!
Na osnovama sam još uvek, zapravo. Što se predloga tiče, radim sam.
Privatno finansirana grupa, zvana Napredne Ideje u Mehanici.
Daj dve. Jednu da bacim i jednu da te ne zovem.
Advanced Idea Mechanic, ili skraćeno AIM, cilj, kapirate?
Vidim, napisano ti je na majici. - Ah...
- Molim vas, pratite balone. - Dame prvo.
Hvala, nazvaću te.
Jedva čekam da radim sa tobom. - Da?
Moram da se vidim sa nekima, vidimo se za pet minuta.
- Neki daveži, brzo ću s njima... - Okej.
Vidimo se gore!
Jašta!
Ma daj! Mislio sam da je to još teorija.
Bilo je.
Ako sam u pravu, možemo pristupiti delu mozga
koji se bavi popravkom i hemijski ga reprogramirati.
Neverovatno! U osnovi, hakuješ genetski...
- Operativni sistem... - ... operativni sistem živih organizama.
Da. Upravo tako.
Nemoj da diraš moje biljke. Ne voli to, više voli...
Nije kao druge. Hajdemo u sobu.
- Hepi, ostavi njen fikus na miru. - Ozbiljno, ne diraj.
- Počinješ sa biljkama? - Za sad. Zovem je extremis.
- ...zato je zoveš extremis? - U medicinske svrhe, tačno!
- Revitalizacija... - Revolucionarno.
Preventiva od bolesti i rast amputiranih udova.
Ti si najtalentovanija žena koju sam ikad sreo.
- Vau! - U Švajcarskoj.
- Tako je već bolje. - Ove nedelje.
Umalo si poverovala, a?
- Na ovu grešku sam mislila. - Jel' možeš da ugasiš...?
Ustvari...
- Zaseda. U zaklon. - Dobro sam.
Možeš da siđeš sa mene. Stvarno.
Šta je to bilo?
- Šta je to bilo? - Ima bag u ovome što radim...
- Objasniće ti ona šta se desilo. - Važno da su svi dobro.
Hej!
- Srećna nova godina! - Srećna nova godina.
- Vidimo se sutra. Laku noć. - Dobro si?
- Jesam, hvala. - Idem ja sad.
I, zašto vam ovo pričam? Jer sam upravo stvorio demone.
A da nisam to ni znao.
Znaš ko sam
Da, dobra stara vremena.
A onda sam otišao dalje.
Nakon epizode u avganistanoskoj pećini, povukao sam se u ilegalu.
i zaboravio noć u Švajcarskoj. - Malibu, Kalifornija, danas -
Sada sam se promenio.
Drugačiji sam. Pa...
Znate ko sam.
Molim vas gospodine, par sati samo da kalibrišem...
Sekvenca implantacije mikrokontrolera obavljena.
Kako želite,
takođe sam pripremio sigurnosne instrukcije koje ćete ignorisati.
Hoću, obavezno.
Da isprobamo.
Glupane?
Ćao, glupane. Otkud ti ta kapa na glavi?
Hej? Hej!
Zašto nisi u ćošku? Nisi bio dobar.
Ima krvi tamo. Sredi to.
Ser, smem li da vas podsetim da ste budni skoro 72 sata?
Fokusirajte se, gospoje. Dobro veče...
i dobrodošle u porodilište.
Drago mi je da najavim vašeg skakutavog, nevaljalog starijeg brata.
Počni da zapisuješ vremena i podatke.
Mark 42, test autonomnog propulzionog oklopa.
Pokreni postupak.
Džarvis, spusti iglu.
Da, izgleda da radi. Šalji sve!
Malo prebrzo , izgleda. Uspori. Uspori malo...
Smanji doživljaj, Džarvise, hoćeš?
Dođi!
Hoćeš li?
Najbolji sam.
Kao i uvek, ser, zadovoljstvo je gledati vas kako radite.
Rekao bih, 72 sata su dovoljna da se počisti posle zabave.
Ne bih pomislio da može i gore.
A onda sam uključio TV.
Tad je zlo počelo.
Neki me nazivaju teroristom,
ja sebe smatram učiteljem.
Amerika.
Spremna... za još jednu lekciju.
1864. u Sand Kriku, Kolorado,
vojska U.S. je sačekala dok mirni hrabri Čejeni
odu u lov.
Čekali da napadnu i pokolju njihove porodice koje su ostavili za sobom.
I uzmu njihovu zemlju.
Pre 39 sati, Ali Al Salam,
vazduhoplovna baza u Kuvajtu je napadnuta.
Ja sam to uradio.
Uključujući i vojnu crkvu u kojoj su bile žene i deca, naravno.
Vojnici su bili na manevrima.
Ratnicii nisu bili tamo.
Predsedniče Elis, nastavljate da odbijate
moje pokušaje da vas edukujem.
I sad, opet ste pobegli s časa.
Vi znate ko sam. Ne znate gde sam.
I nikad nećete videti da dolazim.
Sad kad smo ponovo uključeni, da sumiramo...
Američke TV mreže su preotete...
Nacija je u stanju uzbune.
Pokušaji da se Mandarin pronađe za sad su se pokazali neuspešnim.
Odgovor moje vlade na ovaj teroristički napad,
zasnivaće se na novom elementu našeg arsenala.
Poznajem ga kao pukovnika Džejmsa Roudsa.
Američki narod će ga ubrzo upoznati kao Gvozdenog Patriotu.
I kako predsednik Elis odgovara?
Tako što je uzeo tipa poznatog kao Ratna Mašina i prefarbao ga.
Isti oklop prefarban u crveno-belo-plavo. Pogledajte.
A takođe ga je prekrstio u "Gvozdenog Patriotu".
za slučaj da farba ne objašnjava dovoljno.
Testirao je samo reakciju medija.
Čemu to "gvozdeni patriota"?
"Ratna mašina" je preagresivno, slažeš se? Ovo šalje bolju poruku.
Šta znaš o tom... Mandarinu?
Ozbiljno, da porazgovaramo o tom tipu?
Državna tajna, Toni.
- Okej, bilo je devet bombaških napada. - Devet?
Javnost zna samo za tri.
Problem je što ne može da se identifikuje uređaj.
- Nema bombaškog slučaja... - Mogu da pomognem, to znaš.
Pitaj ga. Imam telemetrijsku tehniku,
oklop, opremu za uništavanje,
za detekciju eksploziva.
- Kada si poslednji put dobro odspavao? - Ajnštajn je spavao tri sata godišnje.
Vidi, drugi brinu zbog tebe, ja sam zabrinut za tebe.
- Ako ćeš tako sa mnom... - Čuj, ne bih da budem drk...
...diktator. - Da mi potpišete crtež, molim vas?
Ako on nema ništa protiv! Smem?
- Kako se zoveš? - Erin.
Usput, svideo si mi se kao božićna igračka.
Slušaj, Pentagon je u strahu.
Posle Njujorka, vanzemaljaca,
razumeš, potrebno im je da izgledaju jaki.
- Zaustaviti Mandarina jeste prioritet, ali nije...
- Nije posao za superheroje. - Nije. To je posao za Ameriku.
- Je li ti dobro?
- Slomio sam olovku. - Jeste li dobro, g. Stark?
Samo polako, Toni.
Kako si pobegao iz one rupe?
- Čekaj! Toni? (Erin, pomozi mi!! T.S.)
Izvinite.
Oklop, moram da proverim...
Proveri srce, proveri da li je mozak...?
Nema znaka abnormalnosti srca, ili neuobičajene moždane aktivnosti.
Liči li na trovanje?
Moja dijagnoza je da ste pretrpeli ozbiljan napad panike.
Ja?
- Čoveče, ovo ne izgleda dobro, otvori. - Oprosti, moram odmah da odem.
Bedž!
Bedž.
Bedževe, ljudi! Imate memo na toaletu, stavite.
Toni ga je odneo u podrum da nosi glupu kapu,
a ja bih mogao da ga koristim. - Aha.
Znači, predlažeš da zamenim sve čistače robotima?
Kažem da je ljudski faktor naša najslabija tačka sa kojom
se treba hitno suočiti i eliminisati.
- Šta? - Izvini, Bambi...
- Bedž? - Stvarno to kažeš?
- Bezbednost? - Drago mi je što si u obezbeđenju,
- To je pravo mesto za tebe. - Hvala.
- Ali... - Cenim to.
- Otkad si ti preuzeo... - Ne moraš da mi zahvaljuješ.
...imamo porast žalbi i protesta od 300%.
- Hvala ti. - To nije kompliment.
Kako nije? Jeste kompliment! Očigledno neko krije nešto!
- Izvinite? - Da.
Ne zaboravite sastanak u 16:00.
- Jesam li odobrio to? - Hepi, pričaćemo o tome,
ali sada moram da obavim tu neugodnu stvar.
Što neugodnu?
Radili smo zajedno, malo je čudan.
Ne sviđa mi se kako to zvuči.
- Peper! - Kilian?
Izgledaš sjajno! Stvarno sjajno.
Bože! Ti izgledaš neverovatno... ne mogu da... šta si to uradio?
Ništa egzotično. Pet godina fizikalne terapije.
I molim te, zovi me Oldrič.
- Ispunili ste sigurnosne protokole ? - Hepi, sve je u redu.
- Da? - Sve je u redu.
- Sigurna si? - Da.
- Slobodno idi. - Biću tu, pored.
Hvala..
Drago mi je da te vidim, Kilian.
Hej, momak?
Srećan Božić.
Nakon višegodišnjeg izbegavanja predsedničke zabrane zbog "nemoralnosti"
biotehnoloških istraživanja, moj tim,
ima nešto zanimljivo u ponudi.
To je ideja koju volimo da nazivamo "extremis".
Ugasiću svetla.
Predstavljam ti ljudski mozak.
Čekaj malo! Ovo je svemir, moja greška.
Ali ovo. ..
Ovo je mozak. Zapanjujuće slično, zar ne?
- Čudesno! - Hvala, moj je.
- Šta? - Ovo je u mojoj glavi.
Emituje se direktno. Dođi, dokazaću ti.
Hajde.
Uštini me za ruku. Podneću, ne brini.
- Šta je to bilo? - Primarno somatsko čulo korteksa,
centar za bol u mozgu. Ali ovo sam hteo da ti pokažem.
Ovako, "extremis" skuplja naš bioelektrični potencijal
i šalje ga ovde.
Ovo je u suštini prazno mesto
i ovaj deo mozga, celog DNK zapravo,
predodređen je da bude unapređen.
- Halo? Šef obezbeđenja ovde. - Šta?
Šta ti treba, imam posla, muvaju se neki...
Znaš šta se dešava kad kažem ljudima
da sam telohranitelj Gvozdenom Čoveku? Smeju mi se u lice!
Srozava mi dostojanstvo!
I imam ozbiljan posao. Posmatram Peper.
Šta se dešava? Uputi me!
- Ozbiljno? - Da.
Srela se sa tim naučnikom, bogat i zgodan tip,
- Dobro, i? - Isprva ga nisam prepoznao.
Znaš da ne pamtim lica. - Da, znam.
Ovo sam pronašao o njemu: Oldrič Kilian. Sreli smo ga zapravo,
tamo negde 1999. Naučna konferencija?
- Švajcarska. - Da. Tačno.
- Kilian? Ne sećam ga se. - Naravno da ga se ne sećaš.
Nije prsata plavuša.
U početku je išlo fino, o poslu, ali sad je uvrnuto.
- Pokazuje joj svoj veliki... mozak. - Svoj šta?
Veliki mozak. I dopalo joj se. Da ti pokažem!
Čekaj. Vidiš?
Šta da vidim? Gledaš njih? Okreni monitor...
Nisam ja tehno genijalac kao ti! Veruj mi, siđi ovamo.
- Stavi na ekran da vidim šta rade! - Ne znam kako!
I ne viči na mene, nisi mi gazda.
Radim svoj posao. Mislim da je ovaj poveo još jednog tipa.
Taj se nešto vrpolji. - Opusti se.
Samo osiguraj lokaciju. Pošalji ga na piće ili slično.
Trebalo bi više da te interesuje šta se ovde odvija.
Ona je nešto najbolje što ti se desilo,
a ti, ti je ignošišeš. - Gigantski mozak?
Da, gigantski je! Ovaj mi je čudan, moram da ga pratim.
Proveriću mu tablice i... ako zagusti, neka bude.
- Nedostaješ mi, Hepi. - Da, nedaostaješ i ti meni,
ali onako kako je nekada bilo.
Otkad ideš sa svojim superdrugarima, ne znam šta je sa tobom.
Moram da te prekinem, imaš pejdžer kod sebe?
Neko tamo pokušava da ukrade printer,
Verovatno treba da odeš i središ to. - Lepo!
Zamisli da hakerišeš hard disk bilo kog živog organizma.
I reprogramiraš mu DNK.
To bi bilo neverovatno.
Nažalost, meni zvuči da se može lako pretvoriti u oružje.
U rukama vojnika, privatnih voski, a Toni je...
Toni, Toni!
Znaš da sam zvao Tonija da se priključi u AIM,
pre nekih 13 godina? Odbio je.
Nešto mi govori da je novi genije na tronu,
koji više ne mora da sluša Tonija
i manje je sujetan.
Moram da te odbijem, Oldrič. ma koliko želela da ti pomognem.
Ne mogu reći da nisam razočaran.
Kako bi moj otac rekao:
"Promašaj je magla kroz koju naziremo trijumf"
Vrlo duboko, mada nemam predstavu šta bi moglo da znači.
Ni ja. Matori je bio idiot.
Siguran sam da ću te videti opet, Peper.
- Hepi! - Kola su spremna, ako si spremna.
Da, samo... Zaboravila sam,
nešto. Samo ću...
Izvini što kasnim. Koji...šta je to?
Nosiš i po kući sada? Koji je to verzija? Mark 15?
Da. Otprilike. Svako mora da ima neki hobi.
Moraš da obučeš svoj hobi u dnevnoj sobi?
Vrlo je udobno,
samo malo žulja u preponama.
- Jesi li videla svoj božićni poklon? - Jesam,
kako ne bih videla toliki božićni poklon.
Proturio si ispod vrata?
Ne, ali si me podsetila. sutra dolazi ekipa da sruši taj zid.
Važi.
Nešto si napeta? Težak dan?
Ne bih da budem napadan, ali
je li ti se svideo zec? - Da li mi se svideo?
Svidela mi se pažnja, vrlo.
A da sad skineš masku i poljubiš me?
Ha! Kuc-kuc. Dođavola. Neće moći.
Možda da poljubiš, ovaj, ovde?
Ili da odem do garaže, uzmem pajser,
i skinem to sa tebe?
Pajser? Da, samo, ima radijacije tamo...
- Rizikovaću. - Opasno je!
Obuci neko zaštitno odelo,
uzmi Gajgerov brojač...
- Razotkriven sam. - Ovo je novi nivo bljutavog.
- Izvini. - Jeo si, a nisi me sačekao?
I to kad izlazimo?
- Samo je... - Misliš, ti?
Da, pa, mi. Dočekivali smo te.
Završavao sam neki posao,
pa prezalogajio na brzinu. Nisam znao da li dolaziš kući,
ili ideš na piće sa Oldričem Kilianom.
- Šta? - Šta?
Oldrič Kilian? Proveravaš me?
- Brinuo sam. - Ne, špijunirao si me.
- Nisam. - Idem u krevet.
Daj! Pep? Priznajem! Kriv sam. Oprosti!
Nisam pri sebi. Traje već neko vreme. Nisam ništa govorio.
- Ništa nije isto nakon Njujorka. - Stvarno?
Nisam primetila. Uopšte.
Doživiš nešto, a kad se završi ne možeš da to objasniš?
Galaksije i bogovi iz drugih dimenzija... I ja u ovoj konzervi?
Jedini razlog što nisam odlepio
je verovatno što si bila tu.
I to je odlično. Volim te, imam sreće,
ali dušo, ne mogu da spavam.
Kao odeš u krevet, siđem ovde i radim šta bilo.
Pretnja je prisutna.
Moram da zaštitim ono jedno bez čega ne mogu da živim.
Tebe. Ova moja odela su...
- Mašine. - Deo mene.
- Skretanje pažnje. - Možda.
- Idem da se istuširam. - Dobro.
- Dolaziš i ti? - Bolje, da.
Toni?
Toni!
Isključi!
Mora da sam ga pozvao u snu. To ne bi trebalo da bude.
Treba da prekalibrišem senzore.
Treba da... slušaj me,
samo da dođem do vazduha. Nemoj da ideš.
Idem dole u radionicu. Isto je.
- Možeš da podneseš? - Mogu.
- Siguran si? - Da.
Ovo će te pokrpiti.
- Da ne kažeš da ti ništa ne činim. - Hvala ti.
Mislim, na razumevanju.
Izvini, drugar.
Gde ideš, drug?
Sam si? Gledao nešto interesantno?
Da, film pod nazivom "zabava je gotova"
s tobom i tvojom narko curom u ulogama. Evo i karte.
Zezaš me! To nije tvoje.
Pomozi! Pomozi mi!
Istinita priča o "kolačićima sudbine":
izgledaju kao da su kineski, zvuči kao da su kineski,
ali su zapravo američki izum.
Zato su šuplji, puni laži i ostavljaju loš ukus u ustima.
Moji učenici su uništili još jedan američki jeftini surogat:
Kineski Teatar, gospodine predsedniče.
Znam da vas ovo već frustrira,
ali sezona terora ulazi u kulminaciju.
I ne brinite, stiže nešto veliko:
vaš diplomski ispit.
Zdravo.
- Može li da ostane uključeno? - Naravno.
Drama nedeljom uveče na Downtown Abbey.
To bi on odabrao.
I pazite da nosite bedž.
Stalo mu je zbog toga jer moji ljudi neće da ih nose.
Čekamo da stigne Toni Stark, da čujemo njegovu reakciju.
Reakciju na poslednja...
Gospodine Stark!
Sve informacije govore da je u pitanju još jedan napad Mandarina.
Možete li nam reći još nešto?
G. Stark, nećete propustiti da ubijete ovoga?
Pitam?
To hoćete?
Evo božićne čestitke koju sam hteo da pošaljem Mandarinu,
ali nisam znao kako da sročim, do sada.
Zovem se Toni Stark i ne bojim te se.
Znam da si kukavica, pa sam odlučio,
da si upravo umro, lafe.
Doći ću samo da preuzmem telo.
Ovo nema veze sa politikom, ovo je obična stara osveta.
Bez Pentagona, samo ti i ja.
Ako si još čovek, evo moje adrese:
10880, Malibu Port, 90265.
Ostaviću vrata otključana. To ste hteli, zar ne?
Pošaljite mi račun.
Sastavio sam datoteku o Mandarinu.
Od podataka izvučenih od SHIELD, CIA i FBI.
Pokrećem virtuelnu rekonstrukciju mesta zločina.
Dobro, šta imamo ovde?
Ime dolazi od drevnog kineskog
ratnog stratega i znači "savetnik kralja".
Južnoamerička gerilska taktika,
govori kao baptistički sveštenik.
Nema paterna ovde, previše grananja.
- Zatvori. - Temperatura eksplozije
prelazi 3000 celzijusa.
Svi subjekti unutar desetak metara
isparavaju trenutno.
Nema pronađenih delova bombe u radijusu tri milje od pozorišta?
Ne, ser.
Pokaži detalje.
Kakva bomba nije bomba?
- Ima li vojnih žrtava? - Ne, prema javnim podacima, ser.
Stavi temperaturne podatke opet.
Za temperature preko 3000 stepeni. - Zahteva kompletnu analizu.
Pristupam satelitima i crtam skalu
takvih toplotnih događaja u poslednjih 12 meseci.
Ukloni mesta gde je bilo Mandarinovih napada.
Ne.
Tamo! Siguran si da nije njegovo?
To je bilo pre svih poznatih Mandarinovih udara.
Incident je podveden pod samoubilački napad.
- Sledeće. - Temperatura je zapanjujuće bliska,
3000 stepeni celzijusa.
To su dva vojnika.
Bio si u Tenesiju, Džarvis?
Kreiram plan leta za Tenesi.
Još smo na "ding-dong"? Bezbednost na kuc-kuc i katanac?
Pobogu, imamo terorističke pretnje! Ko je to?
Ne mogu mnogo, ser, kad javno objavljujete adresu.
Dovoljno je dotle.
- Nisi Mandarin, je li tako? - Ne sećaš me se.
- Zašto li me to ne čudi? - Ništa lično, ne pamtim ni šta sam doručkovao.
- Bakin kolač bez gluteina, ser. - Da, tačno.
Moram negde nasamo s tobom, negde drugde,
Ne ovde. Hitno.
Obično ignorišem takve stvari, ali sad sam u stabilnoj vezi...
- Sa njom! - Toni!
- Neko je tamo? - Da, Maja Hansen.
Prjateljica koju sam poznavao, jedva.
Nemoj mi samo reći da je u kolima dete od 12 godina
koje nikad nisam video?
- Ima 13 godina. Ne! Treba mi pomoć. - Oko čega? Što sada?
Jer čitam novine i iskreno mislim da nećeš sastaviti nedelju.
Biću ja dobro.
Izvini! Sa Hepijem u bolnici, nisam znala da očekujemo u gostima...
I nismo.
- ...bivšu devojku! - Nije to.
Ne, ne baš. To je bilo za jednu noć samo.
- Aha! - Da, tvoj stil.
- Super noć bila. - Pa, znaš...?
- Spasila si se velike bede. - Čega?
Veruj mi. Napuštamo grad.
- Već smo o tome, ne. - Da.
- Čovek kaže "ne". - Neodložno i na neodređeno!
- Odlična ideja. Idemo. - Ne, loša ideja i ne diraj torbe.
- Tako bi uradili normalni ljudi. - Ne mogu da te zaštitim izvan!
- Je li ovo to "normalni"? - Jeste!
- Veoma normalno. - To je veliki zec! Ništa strašno!
- Smiri se! - Tebi sam ga doneo!
- Još mi nisi rekla ni da li ti se sviđa! - Ne sviđa mi se!
Pitao sam te ... a, ne sviđa ti se?
- Idemo iz kuće i to je kraj diskusije.
- Šta? - Treba li da se zabrinemo zbog ovoga?
- Imam te! - Ja prvi!
Kao što reče, ne možemo da ostanemo ovde!
Idi! Pozadi!
Uzmi nju, snaći ću se!
Prestani da stojiš, hvataj je i izlazi napolje! Idi!
Pobogu! Toni!
Ser, gospođica Pots je izvan zone uništenja.
- Džarvis, šta bi sa letenjem? - Radim na tome, ser. Prototip je.
Jedan!
Ser, oklop nije spreman za borbu.
Dva!
Uh, ne!
Toni!
Ser, duboko udahnite.
Mogućnost letenja osposobljena.
Ser?
- Ser! - Džarvis, alarm, isključi.
Alarm za uzbunu se uključuje kada raspoloživa snaga padne na 5%.
Sneg? Gde smo to?
Na pet milja od Rouz Hila, Tenesi.
Zašto?
Džarvis, nisam to hteo! Šta ćemo ovde?
Ovo je hiljade milja daleko, moram da nađem Peper, moram...
Pripremio sam plan leta!
- Ovo je ta lokacija! - Ko ti je to tražio?
- Oslobodi me. - Ja... moguće da sam u kvaru, ser.
Samooslobađanje!
Uh, sveže.
Trebaće nam bekap za...
Mislim da ću sad u mod za spavanje, ser.
Džarvis!
Džarvis?
Ne napuštaj me, drugar.
"Vreme za direktan odgovor je završeno. Transfer na sve prijemnike."
Peper, ja sam.
Imam mnogo izvinjenja i malo vremena, tako da...
kao prvo, žao mi je što sam te doveo u opasnost,
bio sam sebičan i glup. Neće se ponoviti.
Takođe, Božić je i zec je preveliki.
Gotovo. Izvini.
I izvini unapred jer
ne mogu još da dođem kući.
Moram da nađem tog tipa da bi ti ostala bezbedna.
Toliko znam.
Ukrao sam pončo od drvenog Indijanca.
Da te smestimo.
Srećan?
Ni makac!
- Da se nisi pomerio. - Imaš me.
Dobra ti ta puška za krompire.
Malo predugačka cev.
To i prevelik kalibar smanjuje brzinu projektila.
- A sad nemaš ni municije. - Šta ti je to na grudima?
Elektromagnet. Trebalo bi da znaš. Imaš ih u kutiji ovde.
Šta će ti struja?
Bogo moj!
To...
- To je Gvozdeni Čovek? - Preciznije, ja sam.
Preciznije, ti si mrtav.
- Tu si u pravu. - Šta mu je?
Napravio sam ga, održavam ga.
- Popraviću ga. - Ti si mehaničar?
Da.
Da ja pravim Gvozdenog Čoveka i Ratnu Mašinu...
- Zove se Gvozdeni Patriota sada. - Mnogo bolje!
Nije nimalo.
Svejedno, dodao bih retro...
- Retrorefleksione panele? - Da, da bude nevidljiv.
- Stelt mod? - Kul, a?
Ustvari, dobra ideja. Možda napravim jedan.
To nije dobra ideja!
Šta radiš? Slomio si mu prst? Boli ga, povređen je. Ostavi ga na miru.
- Žao mi je. - Je li?
Ne brini, popraviću.
- Koga imaš kod kuće? - Mama je otišla na posao u restoran,
a tata je izašao da kupi greb-greb.
Mislim da je dobio, jer je to bilo pre šest godina.
Ima toga, tate ostanu ili odu, ne treba zbog toga sliniti.
Treba mi ovo: laptop, digitalni sat, mobilni,
automatski aktuator iz tvoje bazuke,
mapa grada, velika opruga i sendvič od tunjevine.
- Šta ja dobijam? - Spas. Kako se zove?
- Ko? - Klinac koji te bije u školi.
- Kako se zove? - Otkud znaš za to?
Imam pravu stvar.
Ovo je pinata za cvrčke. Zezam se, to je moćno oružje.
Odmakni od lica, pritisni gornje dugme
i obeshrabriće siledžiju.
Samo za odbranu.
- Dogovoreno? A? - Dogovoreno.
- Kako ti je ime? - Harli.
- A tvoje je... - Mehaničar.
Toni.
Znaš ša mi tumara kroz glavu?
Gde je moj sendvič.
Stark Sigurnosni Server. Analiza retine potvrđena.
"Peper, ja sam.
Imam mnogo izvinjenja i malo vremena, tako da...
Kao prvo, žao mi je što sam te doveo u opasnost.
Bio sam sebičan i glup. Neće se ponoviti."
Zašto si došla?
Šta je to tako važno o čemu si morala da pričaš sa Tonijem?
Mislim da moj šef radi za Mandarina.
Ako si ih videla da pričaju o tome, preporučujem da odemo negde na sigurno.
Tvoj šef radi za Mandarina? Ali Toni reče da si botaničar?
Ne baš. Ustvari, ja sam biolog, programer DNK i radim u timu kodera,
ali možeš me zvati botaničarem.
- Taj tvoj šef, ima ime? - Da, Oldrič Kilian.
Kuća je srušena, gospodine, ali nema ni traga od tela.
- Jasno mi je. - Žao mi je.
Moram da idem.
Gazda namerava da snima, pa je malo...
Ma, znaš već kakav je.
Idi na sastanak večeras i javi se kad se završi.
U redu, svi! Bez priče i gledanja u oči, osim ako ne želite metak u glavu.
Gazda ulazi.
Dobro, šta čekamo?
Sendvič je dobar, opruga malo zarđala,
ostalo je u dobrom stanju.
- Usput, kad reče da sestra ima sat? - Da?
Očekivao sam nešto ozbiljnije od ovoga.
Ima šest godina! Inače, to je ograničena serija!
- Kad ćeš da mi pričaš o Njujorku? - Možda nikad.
- Ovo je poslednji put. - Šta je bilo sa Osvetnicima?
Ne znam, kasnije. Hej, klinac! Oladi malo.
Kakva je zvanična verzija ovoga? Šta se dogodilo?
Ovaj tip, Čad Dejvis, živeo je nedaleko odavde,
dobio hrpu medalja u vojsci,
jednog dana je, kažu, poludeo i napravio bombu.
I razneo se, eto tu.
- Šestoro mrtvih, a? - Da.
- Sa Čadom Dejvisom? - Da.
Da. Nema puno smisla.
Razmisli! Šestoro mrtvih, samo pet senki.
Da, ljudi kažu da su senke duše onih koji su otišli u raj.
Osim bombaša. On je otišao u pakao,
zato nema njegove senke.
- Zato ih ima samo pet. - Veruješ u to?
To svi kažu.
- Znaš na šta me ovaj krater podseća? - Nemam pojma i ne zanima me.
Ogromnu rupu između dimenzija. Onu u Njujorku. Tebe ne?
Ti si jedan manipulator. Neću da pričam o tome.
- Hoće li se vratiti? Vanzemaljci? - Možda! Možeš li da staneš!
Šta ako ti kažem da zbog toga imam problema sa anksioznošću?
- Ta tema te uznemirava? - Da, malo.
- Mogu malo da dođem do daha? - Ima li terorista u Rouz Hilu?
Jel' ti treba kesa da dišeš u nju?
- Imaš neke lekove? - Ne.
- Misliš da si mogao da pogineš? - Verovatno.
- Imaš posttraumatski stres? - Mislim da ne.
Hoćeš li skroz da odlepiš? Mogu da stanem, hoćeš da stanem?
Rekao sam ti da staneš! Kunem se, izludećeš me!
- Uspeo si! Jesi sad srećan? - Šta sam to rekao?
- Moj oklop! - Ej, čekaj!
Čekaj, čekaj!
Koji ti je đavo?
Ti si kriv. Razbijaš me.
Imamo ozbiljnijeg posla.
Tip koji je poginuo, ima rođake, majku? Gđa. Dejvis, gde je?
- Gde i uvek. - Vidiš, tako volim.
Izvinite.
Gospođo! Ovo...
Hvala.
Lepa frizura. Pristaje vam.
- Lep sat. - Da, ograničena serija.
Nisam ni sumnjala.
Laka vam noć.
Izvinite.
Gospođo Dejvis, mogu li da vam se pridružim?
- Slobodna zemlja... - Da, jeste...
Dobro.
Odakle želiš da počnemo?
Samo sam hteo da izjavim saučešće.
Hoću da znam šta vi mislite da se desilo.
Vidi! Donela sam šta si tražio, uzmi i idi.
O čemu god da se radi tu, on nije hteo da učestvuje.
Očigledno ste očekivali nekog drugog. Trebalo je da se sretnete s njim ovde?
Da.
Čad Dejvis medicinski karton
Gospođo Dejvis, vaš sin se nije ubio.
Garantujem vam. Nije ubio nikoga.
Neko ga je iskoristio.
- Šta? - Kao oružje.
Vi niste osoba koja me zvala, zar ne?
Ustvari, ja sam.
Hej, slušajte vi! Šta se dođavola dešava ovde?
Zove se "hapšenje".
- Šerif, je li tako? - Da, ja sam. A vi ste?
- Unutrašnja Bezbednost. Dovoljno? - Nije dovoljno!
Treba mi malo više informacija o ovome.
Mislim da to malo prevazilazi vaš položaj.
Da onda nazovemo Nešvil, da mi poprave položaj?
Nadala sam se da ćemo ovo obaviti pametno, ali...
malo zabave nije na odmet.
Zameniče, uhaps...
Hej, svitac! Hoćeš zabavu? Ti i ja samo, hajde!
Sranje!
- Pejsmejker? - Da.
Gledaj sad.
Moram ti priznati da nisam upoznao vatreniju žensku od tebe.
To je sve što imaš? Jeftini trikovi za jednu noć?
Srce, to bi moglo da bude naslov moje autobiografije.
Pusti me! Spusti me!
- Dobro. Klinac, šta želiš za Božić? - G. Stark, žao mi je!
Ne, ne! Mislim da hoće da kaže: hoću moj prokleti fajl.
Nisi ti kriv, mali.
Sećaš se šta sam ti rekao za siledžije?
Kako ti se to dopalo, ćelavi? Tako rade pametni dečaci,
uvek imaju nešto u rezervi.
Nema na čemu!
- Za šta? Nešto sam propustio? - Kako ti spasavam život.
A: Ja sam tebe spasao prvi.
B: Hvala.
C: Ako učiniš nekome, ne drndaj o tome.
Budi kul, inače postaneš napast.
Da ne postanem kao ti?
Priznaj, trebam ti. Imamo koneckiju.
Treba mi da odeš kući, budeš sa mamom,
paziš na oklop u šupi i budeš na vezi.
Ako nazovem, da se javiš. Okej?
Osećaš? Završili smo s ovim.
Pomeri se da te ne zgazim.
Ćao, mališa.
- Izvini. Bio si dobar. - I sad ćeš da me ostaviš, kao tata?
- Da. Nabacuješ mi krivicu, a? - Hladno mi je.
Znam. Znaš kako znam?
Jer imamo konekciju.
Vredelo je probati.
"...po pristupačnoj ceni, prelepo i možete ga"
"staviti uz bilo..."
Šta je sa slikom?
Šta se dešava ovo?
Ne znam, na svim kanalima je...
- Sateliti su isključeni! - Idemo po uputstvu za bekap.
Imamo neautorizovano emitovanje...
G. potpredsedniče, mislim da ovo treba da vidite.
Pobogu, ne ponovo! Da li predsednik dobija ovo?
Gospodine predsedniče, ostale su još samo dve lekcije.
Nameravam da završim ovo pre božićnog jutra.
Upoznajte Tomasa Ričardsa. Jako ime, jak posao.
Tomas je računovođa u Roxon naftnoj kompaniji.
Siguran sam da je jedan sasvim dobar momak.
Pucaću mu u glavu. Uživo na vašoj TV, za 30 sekundi.
Broj ovog telefona je u vašem mobilnom telefonu.
Uzbudljivo, zar ne? Pogodite otkud on tu.
Ameriko! Ako vaš predsednik pozove u sledećih pola minuta,
Tom ostaje živ. Počinje!
- Kako je hakovao moj telefon? - Ne možemo dozvoliti
- teroristima da diktiraju... - Moram da nazovem.
- Savetujem vam da to ne činite.
Ovo je ispravno.
Ostala je još samo jedna lekcija predsedniče Elis, zato...
brže uteci, daj poslednji poljubac deci,
jer ništa, ni tvoja vojska, ni tvoj crveno-belo-plavi pas
ne mogu da te spasu!
Vidimo se uskoro.
Javite Roudsu. Pronađite ovog ludaka odmah.
Ser, trasirali smo emitere, signal dolazi iz Pakistana.
- Patriot je spreman za udar! - Odmah.
Razumem.
Ne pomerajte se!
Sačekajte sekund.
- Halo! - Jesi li nekad bio sa ženskom
koja gleda u tebe i odjednom iz čista mira sija narandžasto?
- Jesam. Ko je to? - Ja, druže.
Poslednji pot kad sam nestao, ako se dobro sećam, tražio si me.
- Šta radiš? - Ćaskam tu sa nekima u Pakistanu. Ti?
Redizajniran si, rebrandiran. To je radio AIM, zar ne?
Da, i?
Moram da se povežem na satelit.
- Trebaće mi tvoj nalog. - Isti je kao i pre
- WarMachine68 - Lozinka, molim?
Moram da menjam kad god mi hakuješ nalog, Toni.
Nisu osamdesete, niko više ne govori "hakuješ".
Daj mi lozinku.
WarMachineRox sa "x" i velikim slovima.
Da, dobro.
To je ipak mnogo bolje nego Gvozdeni Patriota.
Mis Čatanuga Božićni festival
Lepo, lepo. Jedno pitanje za tebe:
Šta želiš za Božić ove godine?
Pa, Dejvide...
Speedtest.net : 9.2 Mbps - Neće biti dovoljno!
- Izvinite, ne znam ko... - Ššš...
Mama, zvaću te posle. Nešto čarobno se dešava!
- Toni Stark je u mom kombiju! - Tiše.
- Toni Stark je u mom kombiju. - Ne, nije.
- Nisam duvao, jeste! - Uđi i zatvori vrata.
Da, naravno.
- Mogu li nešto da kažem, ser? - Da.
- Ja sam vaš najveći obožavalac. - Jel' tvoj kombi, hoće li još neko doći?
- Ne, ne. Samo mi. - Kako ti je ime?
Geri.
Bez ljubljenja, meni se ovo stalno dešava.
- Mogu li da kažem...? - Kažeš šta?
Ne znam da li se primeti, ali ja se trudim i da ličim na vas.
Jedino, kosa ne stoji isto, zbog šampona i drugog.
Da.
Ne želim da vam izgleda uvrnuto, ali moram da vam pokažem:
Pljunuti Šon Pen.
- O, oprosti, jesam li to ja? - Da!
Rađeno je prema lutki igrački, pa nije baš kao fotografija.
Geri, slušaj me!
Ne bih da ti krešem krila, obojica smo malo previše uzbuđeni.
Imam problem, jurim neke tipove.
Moram da skinem neke kriptovane fajlove,
ali nemam dovoljan protok.
Treba mi da se popneš na krov, i rekonfigurišeš setovanja mreže.
Da nabudžaš za nekih 40%. To je misija.
- Toni treba Gerija. - I Geri treba...
Da ne priča puno! Idi.
Koji trenutak u životu te najbolje određuje?
To bi bio an kad sam odlučio da me povreda ne savlada.
- Reci svoje ime? - Elen Brent.
Ovako, injekcije se daju periodično.
Zavisnost se neće tolerisati. Oni koji ne prihvate takvu regulativu,
biće izbačeni iz programa.
Nekada neprilagođeni, bogalji, vi ste nova prečka na lestvici
ljudske evolucije.
Svi, pre nego što počnemo, obećavam da će vam život
biti samo gorko sećanje prema
ovom veličanstvenom riziku na koji ste se odvažili.
Danas je vaša slava. Počnimo!
Izvedite ih odavde!
Nosite ih napolje!
Bomba nije bomba kada zataji.
Ne radi sve uvek kako treba, a?
Ne radi, ali si našao kupca, je li tako?
Prodao si Mandarinu.
Imam te.
Šta je bilo. Činjenica.
Pre nego što je pravio rakete za naciste,
idealista Verner fon Braun je sanjao o putovanju u svemir.
Zurio u zvezde!
Znaš šta je rekao kada je prva V2 pogodila London?
"Raketa je funkcionisala savršeno,
samo je sletela na pogrešnu planetu."
Svi smo u početku entuzijasti, "čista nauka",
onda nastupe egoizam, opsesija...
Kad pogledaš gde si, već si daleko od obale.
Ne optužuj previše sebe, Majo,
nisi ti predala svoj rad teroristima.
Da, ali Kilian je finansirao istraživanja zahvaljujući ugovorima sa vojskom.
Tačno ono što smo i mi uradili. Zato ne osuđuj sebe.
Hvala, Peper. Stvarno, hvala što to kažeš.
- Dobro veče! - Dobro veče, naručili ste?
Majo, beži!
Zdravo Peper.
Hoćeš li mi reći šta si tražila u Starkovoj kući prošlo veče?
Pokušavala sam da popravim stvar.
Nisam znala da ćete ti i gazda da raznesete kuću.
Shvatam. Pokušala si da spaseš Starka koji je nama pretio.
Rekla sam ti, Kilian. Možemo da ga iskoristimo.
Peper!
Ako planiraš da lansiraš proizvod sledeće godine, treba mi Stark.
Nedostajala mu je pristojna motivacija koju ovim dobija.
Tim za podršku Plavi-0.
Šaljemo koordinate pretpostavljenog položaja Mandarina.
Primio.
Niko da se nije pomerio!
Podrška Plavi-0, osim ako Mandarin ne pravi fasifikate majica, promašili ste!
Da, slobodne ste, bar... koliko i pre.
Da, gospojo. Gvozden Patriot na zadatku.
Drago mi je da sam od pomoći. Nema na čemu.
Bilo mi je zadovoljstvo.
Savin, imam Patriotov oklop.
Ako hoćeš oklop, moraćeš da me izvučeš mrtvog i hladnog iz njega.
Tako je i planirano, pukovniče.
Harli, reci mi šta se dešava. Hoću iscrpan raport.
Još jedem one slatkiše. Hoćeš da ih prebrojim?
- Koliko si pojeo? - Dve-tri činije.
- Još možeš da gledaš? - Onako.
Onda si dobro, daj mi Džarvisa.
- Džarvis, kako smo? - Sasvim dobro, ser.
Krene mi sasvim dobro,
a onda na kraju rečenice kažem sasvim bez razloga "ribizla".
Ali bili ste u pravu, ser.
Kad smo utvrdili gde se nalaze prostorije AIM-a,
mogao sam da fitujem Mandarinov emisioni signal.
Gde? Daleki istok, Evropa, Severna Afrika, Iran, Pakistan, Sirija?
- Zapravo ser, u pitanju je Majami. - Okej.
Mali, moraću da te vodim kako bi popravili Džarvisov centar govora,
ali ne sad. Harli, gde pokazuje mapa?
Pogledaj monitor i reci mi šta vidiš.
- Strelica pokazuje Majami, Florida. - Okej, prvo i najvažnije, oklop!
- Dokle smo stigli? - Ne puni.
Zapravo punjenje radi, ali izvor struje je problematičan,
- ... moguća neuspešna revitalizacija Marka 42. - Šta ima problematično u struji?
Moj oklop, a opet, ne mogu...nisam... Bože, ponovo.
Toni?
Opet si dobio napad? A nisam ni pomenuo Njujork!
Svejedno, potvrdio ili negirao, opet si rekao!
Okej, vidi...
- Šta ću sad? - Diši. samo duboko diši.
- Ti beše mehaničar, je li tako? - Tako je.
- Samo si to rekao. - Jesam.
Što onda ne napraviš nešto?
Važi.
Hvala, momak.
Veštačko đubrivo
Sredstvo protiv crvenih mrava
Što je ovde tako vruće? Rekla sam ti da namestiš na 20!
Opet ja kriv! Da ti kažem nešto, šećeru. Nisam tvoj lični...
Uh!
Tamo nije za ući sledećih 20 minuta!
- Koja od vas je Vanesa? - Ja sam.
O, Nesi!
Jesi znala da kolačići sudbine uopšte nisu kineski?
Jedan tip je tu...
Napravio ih je Amerikanac, po japanskom receptu.
Hej!
- Dođavola, dođavola! - Ne mrdaj.
Ne mrdam. Ako hoćeš nešto, uzmi.
Mada, oružje je lažno, jer ne veruju mi dovoljno da mi daju pravo.
- Šta? - Ej, hoćeš neku od njih?
Dovoljno sam čuo. Nisi on. Gde je pravi Mandarin!?
Gde je Mandarin? Gde je?
Ovde je! Ovde je, ali i nije ovde.
- Šta? - Ovde je ali baš i nije.
- Kako to misliš? - Komplikovano je.
Komplikovano.
Raskomplikuj. Vi napolje. Izlazite iz kreveta, u kupatilo.
Sedi!
Oh, Bože!
Zovem se Trevor, Trevor Slateri.
- Šta si ti? Mamac ili dvojnik, a? - Apsolutno, ne!
Nemoj lice! Ja sam glumac.
Imaš minut života. Ispuni ga rečima.
- To je uloga. Mandarin, vidiš, nije pravi. - Otkud ti u tome, Trevor?
Ovako, imao sam manjih problema sa supstancama,
i završio sam radeći... Nemoj da raspričaš.
Na ulici, radeći što čovek ne bi trebalo...
- Dalje! - Oni su mi ponudili ulogu
- ...a i znali su za drogu. - Mogao si da odbiješ.
Rekli su da će mi dati više. I dali su.
Dali su mi ovu palatu, plastičnu operaciju, dali su mi puno toga.
- Sad ćeš da odremaš? Hej! - I sjajan gliser!
Trebao mu je neko da preuzme odgovornost za "slučajne eksplozije".
On?
- Kilian? - Kilian.
- On te je stvorio. - On me je stvorio.
- Teroristička pretnja. - Da!
Da! Njegova grupa je to osmislila.
Patologija serijskog ubice.
Manipulacija zapadnjačke ikonografije. Jesi li spreman za novu lekciju?
Bla, bla, bla.
Naravno, moje izvođenje je Mandarinu udahnulo život.
Tvoje izvođenje?
Ubijanje ljudi?
Trikovi i kostimi, zeleni ekran!
Ja sam sedeo na fotelji,
a oni su dodavali tu filmsku magiju.
Izvini, ali moj najbolji drug je u komi iz koje se možda nikad ne probudi.
Moraćeš da odgovaraš za to. Ipak si gotov, prijatelju.
- Okej, Trevor, šta si mu rekao? - Nisam mu rekao ništa.
- Ništa? - Ne.
Trebalo je da pritisneš "dugme za paniku".
Isprva sam bio u panici, ali me prošlo.
- Kao u dobra stara vremena, a? - O, da. Vezan za krevet.
- To je bila moja ideja. - Okej, uzela si Kilianovu vizitkartu.
- Uzela sam njegov novac. - I evo te, 13 godina kasnije, u tamnici.
- Ne. - Da.
Ne, ti si u tamnici, ja mogu da odem.
Da?
Mnogo toga se dogodilo, Toni.
- Extremis je praktično stabilan. - Kažem ti da nije!
Izlazim, video sam, ljudi eksplodiraju, postaju trag na zidu.
- Majo, zavaravaš se. - Pomozi mi da popravim.
Ja sam ti to dao?
- Da! - Pamtim noć, ne i jutro.
- Za tim si tragala? - Ne pamtiš?
Nastavi da tražiš.
Imala si moral, imala ideale,
gde je to dođavola otišlo?
Pogledaj se sad.
Ustajem svako jutro uz nekoga ko još ima dušu.
Vadi me odavde.
Dođi.
Znaš šta mi je moj stari govorio?
Jedna omiljena, od mnogih njegovih izreka je,
"Ptica koja porani, ulovi crva,
ali drugi miš dobije sir"
Još si besan zbog onog u Švajcarskoj, zar ne?
Kako mogu da budem besan na tebe, Toni?
Ovde sam da ti se zahvalim.
Dao si mi najveći dar od svih koje mi je iko dao.
Očaj.
Sećam se kad si mi u Švajcarskoj rekao da ćemo se sresti na krovu, je li tako?
Prvih 20 minuta sam mislio da ćeš se pojaviti.
Sledeći sat sam razmišljao da skoknem do prizemlja brže od lifta,
ako razumeš na šta mislim.
Iskreno, ja još uvek odgonetam
gde je nestao prvi miš.
Dok sam gledao dole na grad, niko nije znao da sam tamo,
niko nije mogao da me vidi, niko nije ni gledao,
Pogodila me misao koja me vodila sledećih godina.
Anonimnost, Toni.
Zahvaljujući tebi, to je bila moja mantra sve do sad.
Jednostavno, vladati izvan scena.
Jer čim zlu daš lik, Bin Laden, Gadafi, Mandarin,
dao si ljudima metu!
***
- Sreo si ga, pretpostavljam? - Da, ser Lorens Oblivije.
Znam da je nekad previše teatralan, ne sasvim mojom krivicom.
Ima tu sklonost, on jeste pozorišni glumac.
On jeste Kralj Lir, mada Krojdon izbija iz njega, jasno.
Kako god, poenta je,
da otkad je onaj grmalj sa čekićem pao s neba,
suptilnosti je odzvonilo.
Čega još imaš u tvom svetu?
Hoću da ti se odužim istim poklonom koji si meni nesebično dao.
Očaj.
Ovo je uživo. Ne znam da li vidiš,
u ovo vreme, telo odlučuje hoće li prihvatiti Extremis ili će se predati.
A ako se preda, detonacija je prilično spektakularna.
Do tada, sve je samo užasan bol.
Nismo ni diskutovali o plaćanju!
- Na kakvu li igračku misliš sad? - Oslobodi ga!
- Sačekaj malo. Maja! - Rekla sam da ga pustiš!
Šta radiš?
1200 ml. Sa pola te doze sam mrtva.
Momenti kakav je ovaj, testiraju moje strpljenje.
- Majo, daj mi injektor. - Ako umrem, Kiliane,
šta će biti s tvojim vojnicima, tvojim proizvodom?
Nećemo da radimo ovo, važi?
Šta će biti s tobom ako budeš previše vreo?
Dobra vest je da je mesto na visokom položaju upražnjeno.
- Ti si manijak. - Ne, ja sam vizionar.
Ali imam manijaka. Večeras ide na pozornicu.
Kad budemo imali Patriota, treba mi najviše 10 minuta da pođem.
Sjajno, samo koliko znam, ima nekoga u njemu.
Dobar dan, gospodo.
Zdravo, pukovniče!
Pomeri se.
Izvući ćemo te, ne brini.
- Oštetiće se oklop! - Znam. Popravićeš ga, zar ne?
Odneću ga u bazu. Povešću i Pots sa mnom.
Još je u fazi dva!
Nisi valjda ogluveo
Oprezno s tim! To je iz ograničene serije.
Hej, reponja, kolika je razdaljina između Tenesija i Majamija?
- 832 milje. - Dobra procena!
Znam te stvari.
- Možeš da ga isključiš? - Ako razbiješ, platićeš ga!
- Zadrži ga. - Nije moj,
sat je od sestre mog druga. I zato, tebe ću da ubijem prvog.
- Šta ćeš da mi uradiš? - Videćeš.
- Vezan si za krevet. - Da!
Ovo!
Izlaziš?
Ne otvaraj, ne otvaraj!
Dobro, idemo!
Rigaš vatru? Neka.
Dan slave, Savin.
Sutra u ovo vreme,
imaću u jednoj ruci najmoćnijeg lidera zapada
i najčuvenijeg teroristu u drugoj.
"Rat protiv terora" biće moj.
Stvoriću "ponudu i potražnju" za tebe, tvoju braću i sestre.
Verujte mi. Bićete u lokvi krvi na podu za
5, 4, 3... Hajde! 2!
- Kako upadosmo u ovo sranje? - Tako što niste pobegli dok ste mogli.
Odložite oružje, vežite se za stolice i ostaviću vas u životu.
Za 5, 4, beng!
- Ovo je bilo...! - Niste otišli, trebalo je da odete.
- ...nezamisliv užas! - Stiže!
- 3, 4... - Zaveži.
Čet, tri, dva, jen!
Rekoh vam.
Gde je ostalo?
Najiskrenije, mrzim da radim ovde. Ovi su opasno uvrnuti.
Bolje i kasno nego nikad!
Ne sad! Ne po licu.
- Lepo je vratiti se. - Zdravo. - O, pozdrav, ser!
Svom osoblju! Napustite objekat, počinje odbrojavanje! Ponavljam,
napustite objekat, počinje odbrojavanje!
Idemo!
E, sranje.
- Toni! - Rodi, reci mi da si ti u oklopu?
- Ne. Imaš svoj? - Donekle.
Glavna kuća, što pre možeš. Hoću da vidiš nekog.
Vas tri, napolje! Izlazite!
Soba je obezbeđena. Vidim Mandarina.
Šta je sad ovo? Imao sam pobedu!
- Šta ti igraš? - Pomeri se i razbiću ti lice!
Nisam znao da će biti povređenih. Lagali su me.
- Ovo je Mandarin? - Da, znam. Bruka.
Ćao, Trevor Slat...teri.
Znam da sam manji uživo, ali i manji su dobijali zvezdu.
Hej, ako ste došli da me hapsite, treba da znate da ima ljudi...
Ovako, Meril Strip, reci mu gde je Peper i prestaće s tim.
Prestaće s čim?
Au boli! Shvatio sam!
Ne znam tog Pepera, ali znam za plan.
- Pričaj. - Znaš li šta su uradili s mojim oklopom?
Šta? Ne. Ali znam da treba da isplovimo, nešto sa brodom...
Mogu da vas odvedem tamo!
GOOOOL! OLE, OLE, OLE, OLEEE!!!
Toni, majke mi, odraću ga!
E, da, to sledeće uključuje potpredsednika.
- Jel' to nešto važno? - Da, pomalo!
- I ? - Šta možemo? Nemamo ni transport.
Hej, Ringo, spominjao si neki sjajan gliser?
Ako je tačna lokacija, 20 minuta nam treba do Peper.
Moramo da ispitamo i tu stvar sa potpredsednikom, je li tako?
Koga da zovem oko toga? A, pa nazvaću potpredsednika!
Hvala.
Alo?
- Gospodine, ovde Toni Stark. - Dobrodošli nazad na obalu živih!
Povezano je sa Mandarinom, verujemo da će vas potopiti. Moramo vas osigurati što pre.
G. Stark, nameravam da ručam, okružen sam ljudima iz Agencije.
Predsednik je siguran na predsedničkom avionu sa pukovnikom Roudsom.
- Sve je pod kontrolom. - Ser, ovde je pukovnik Rouds!
Koriste Gvozdenog Patriota kao trojanskog konja.
Nekako će kidnapovati predsednika. Moramo odmah alarmirati avion.
Okej, javiću obezbeđenju da spreče ulaz u avion,
ako bude potrebno, stižu F22 za 30 sekundi.
- Hvala, pukovniče. - Rouds i Stark se odjavljuju.
Sve u redu, ser?
Ne može biti bolje.
Pukovniče Rouds, drago mi je da si uspeo, sinko!
Već se osećam sigurnije.
Moramo da odlučimo, da li spašavamo predsednika ili Peper?
- Ne možemo oboje. - Ser, mejl iz Malibua:
"Dizalice su konačno stigle, svetlarnik je već sada čist"
- Šta je sa oklopom koji nosim? - Napunjen je 92%.
Moraće da bude dovoljno.
- Stigao je! Slikaj me. - Važi.
Sve u redu, pukovniče?
Čast mi je, gospodine Predsedniče.
Ako ćeš da uradiš to, uradi.
Samo polako, ser. Mandarin ne radi tako.
Ser, predsednički avion je napadnut.
Ima pucnjeva, temperaturnih skokova...
- Daj mi slike satelita. - Stiže slika.
Je li to bio Rouds?
Otvorite!
Pustite nas napolje!
- Predsednik? Odmah! - Nije tu.
Probaj da ih stigneš.
Kad spomenuh, ovuda!
Oporavi se od ovog, kučkin sine.
- Koliko ih ima? - 13, ser.
- Koliko mogu da nosim? - Četiri.
Smiri se! Kako se zoveš? Heder?
Slušaj me!
Vidiš onoga?
Idemo po njega, kad budeš mogla, zgrabi ga!
Jasno?
Daću ti strujni udar u ruku, da ne možeš da otvoriš šaku.
Oprostićeš mi.
Lako, vidiš? Još jedanaest!
Znaš igru "bure sa majmunima"? To ćemo da uradimo!
5,5 kilometara.
Smiri ga i zgrabi mu ruku!
Odlično!
3 kilometra.
- 1,8 kilometara. - Uhvati ga obema!
Hajde, brže!
- Da! - 300 metara.
250 metara!
60 metara! Preblizu. Hajdemo!
Ćao!
Odlično urađeno, ljudi! Timski rad i zalaganje. Bravo!
Dobro je, Džarvis, čim ih budemo...
Odakle ovaj dođe?
- Reci mi neku dobru vest, drug! - Mislim da su svi preživeli.
- Hvala Bogu! - Ali sam zakasnio za predsednika.
Nisi mogao sa oklopom da spaseš predsednika,
kako ćeš spasiti Peper bez njega?
- Džarvis, otvori zapečaćeno. - Protokol "kućna zabava", ser?
Tačno.
Zdravo.
Ako misliš da će ti pomoći, neće.
To što si ovde, nije samo radi provociranja Tonija Starka,
mada ni to nije loše,
ovde si kao moj...
Trofej?
Dobro veče, gospodine.
Dobrodošli na brod, G. Predsedniče!
Čuli ste za groblje slonova?
Pre tri godine, slon na samrti je bio ovaj brod.
- To je Roxonov tanker. - Naravno, sećate ga se,
jer je prosuo milione galona sirove nafte kod Pensakole.
Zahvaljujući vama, nikome od guzonja nije suđeno zbog toga.
Šta vi hoćete od mene?
Ovaj, baš ništa, ser.
Samo mi je trebao razlog da vas ubijem u direktnom prenosu.
Vidite, našao sam novog pokrovitelja u politici
i sutra u ovo vreme, biće na vašem mestu.
Okačite ga.
Hajde.
- Nećeš sad da upanićiš, a?. - Nadam se da neću.
Bože.
Razapeli su ga iznad tanka s naftom. Zapaliće ga.
- Vikinška vatra, javna egzekucija. - Smrt od nafte.
Emitovanje počinje! Zauzmite finalne položaje!
Okej, dobro je. Prati kamere A do E,
do krupnog plana i nazad.
- Imaš pištolj? - Da. Šta treba?
Čekaj na 6 sati, drži visoko, ne pucaj u pozadinu.
Moja pozadina ili njegova?
- Jesi video? Pogodio sam! - Pogodio si samo staklo.
Mislio si sijalicu? Ne može se pogoditi odavde.
- Nemam. Možeš da mi daš jedan okvir? - Nisam i skladište, Toni!
Mogu ja to, ali treba mi čime.
- Ne idu u taj... - Imaš ih pet!
Čekaj da prvo osmotrim. Spreman?
- Šta si video? - Bilo prebrzo. Ništa.
Tri tipa i ženska. Pod punim naoružanjem.
- Ubio bih za oklop sada. - U pravu si, treba nam pojačanje.
Da. Veliko.
Gledaj.
- To... je li to...? - Jeste.
- Jesu li to...? - Jesu.
Srećan Božić, drugar!
Džarvis, ciljaj termalne tragove Extremisa i onesposobi ih odlučnom silom.
Razumem, ser.
Čekaju mene. Božić je.
U crkvu!
Gospodo!
Pazi!
Džarvis, reci Igoru da pridrži to.
- Ovo si pravio u podrumu, a? - Svako mora da ima neki hobi.
Srcolomac, pomozi Crvenoj Kornjači, hoćeš li?
- Tačno na vreme! - Da, strava! Daj i meni jedan oklop.
Žao mi je, kodirani su samo na mene.
- Šta ti to znači? - Pokrivaću te!
Dobro veče, pukovniče. Da vas ponesem?
Jako smešno.
Ser, locirao sam gospođicu Pots.
Bilo je vreme!
Stani!
Spusti to! Spusti.
Vidiš šta se dešava kada se družiš sa mojim bivšim devojkama?
- Koji si ti kreten. - Pričaćemo za večerom.
Dođi! Hajde, devojko!
Je li te ovaj dirao?
Ne moraš da ustaješ.
Je li ti vruće unutra?
Stark se zaglavio?
Vruća mala kornjača skuvana u sopstvenom oklopu.
- Toni. - Gleda!
Mislim da treba da sklopiš oči. Zatvori oči.
Zatvori oči, ne želiš da gledaš ovo.
Da, odmori malo.
Džarvis, daj mi oklop! Odmah!
Ma hajde!
G. Predsedniče! Držite se, stižem. Držite se!
Okej...
Ćao!
Pripremite se!
Dobro prizemljenje, g.Predsedniče, a sad mi vratite moje odelo.
Predsednik je na sigurnom, Toni. Vodim ga odavde.
Dobro odrađeno!
- Spremni, gospodine? - Šta misliš?
Pep, uhvatiću te. Smiri se. Gledaj u mene!
Srce, ne mogu da te dohvatim, a ne možeš tamo da ostaneš! Pusti se!
Moraš da se pustiš! Uhvatiću te, obećavam!
NEEE!!!
Šteta! Ja bih je uhvatio.
Izbaci!
Eto nas na krovu.
- Mark 42! - Ne mogu da verujem!
Grešni sin se vratio!
- Šta ćeš! - Stvarno je nisi zaslužio, Toni.
Šteta. Tako malo je nedostajalo da bude savršena.
Čekaj, dobro! U pravu si!
Ne zaslužujem je! A grešiš ovo:
Ona je već bila savršena.
Džarvis!
Učini mi uslugu i raznesi Marka 42.
Dosta je bilo maski.
Rekao si da hoćeš Mandarina. Gledaš u njega.
To sam bio ja, Tony. Od samog početka.
Ja sam Mandarin!!!
Ne mogu da verujem!
Džarvis, objekat na mojih 12 sati nije cilj, deaktiviraj!
Šta? Besna si na mene?
Dušo?
O Bože!
Bila sam vrlo nasilna!
Premro sam od straha. Mislio sam da si mrtva.
Mrtva zašto? Jer sam pala sa 60 metara?
- Ko je paljevina sada? - I dalje je diskutabilno.
Malo mi je nelagodno kako izgledaš. Zašto se ne oblačiš tako kod kuće?
Sportski brus sa gvozdenim rukavima.
Počinjem da shvatam zašto nećeš da se rešiš oklopa.
Šta sad mogu tebi da zameram?
Samo me gledaj. Ja ću već smisliti nešto.
- Ne dodiruj me! Spaliću te! - Ne brini, nećeš.
- Nisi vrela. - Hoću li biti dobro?
Nećeš.
U vezi si sa mnom, sve nikad neće biti u redu.
Ali mislim da ovo mogu da rešim.
Skoro istu groznicu sam imao pre 20 godina kad sam bio pijan, pa...
mislim da mogu i tebe da izlečim.
To je ono što radim, popravljam stvari.
- A sve tvoje smetnje? - Smanjiću njihov broj malo.
Džarvis! Hej!
Sve OK ovde, ser.
Treba li vam još nešto?
- Znaš šta treba da uradiš. - Protokol "čist sto", ser?
Jebi ga, Božić je. Da! Da!
Jel' dobro? Sviđa ti se?
Da.
I tako, početkom Božićnog jutra, moja avantura je došla do kraja.
Počne nešto čisto, nešto uzbudljivo...
Onda dođu greške,
kompromisi.
Mi stvaramo sopstvene demone.
Kao što sam obećao, izlečio sam Peper,
to beše golicav posao.
A onda rekoh sebi, zašto stati tu?
Naravno, postoje ljudi koji kažu da je progres opasan,
ali kladim se da niko od tih idiota nije živeo sa grudima punim šrapnela.
I sada, pred kraj priče,
da vam kažem,
odspavao sam kako godinama nisam.
- U redu je. - Ne, ne.
Puška za krompire MARK II
Tvoj drug, Mehaničar
Pa ako moram ovo da upakujem u šareni papir,
sa sve mašnicom i ostalim,
mislim da bih rekao:
Moj oklop nikad nije bio zabava ili hobi,
već čaura.
I sada ...
ja sam drugi čovek.
Mogu mi uzeti kuću, sve moje trikove i igračke,
jednu stvar mi ne mogu uzeti.
Ja jesam Gvozden!
Nadjite nas na nasoj fb stranici filmocentar.com
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM