Zdravo, Peti.
Lizi Borden je uzela sekiru
Hvala puno, g. Borden.
Divan dan. -Baš je vruće.
Jesi li videla novu kočiju koju su Andersonovi kupili?
Otac više voli da šetamo. -G. Borden, kako ste?
Odlično. -Imate predivne ćerke. -Predivne? Ako su tako divne
zašto do sad već nemam gomilu unučadi?
Hoćemo li danas opet ručati ovčetinu? -Ne moraš da je jedeš.
Mislim da nam je svima muka od nje. -Ješćeš ono što se skuva
ili nećeš jesti uopšte.
Možete li da me izvinite? -Ne, Lizi, ne možemo.
Izvini me, oče.
Zamolio sam te da ne galamiš dok sam u sobi.
Izvini.
Šta ćeš ti ovde, Susa? Nemoj da si mi ikad više došao u kuću.
Moram da isplatim radnike. Ne možete nas više lagati, g. Borden.
Dosta nam je. -Plaćeni ste za posao koji ste uradili
ni cent više. -Nećete se izvući s ovim.
Gđo Borden, u crkvi smo uvek tanki s parama.
Moj otac misli da može da mi zabrani da idem.
Šta će da uradi, da te zaključa u sobu? -Veruj da bi to uradio da može.
Kako je Ema? -Volim svoju sestru.
Ali njen metod je da gura glavu u pesak.
Uvek sam htela više, više u odnosu na nju. Volela bih da imam slobodu
da živim onako kako sam uvek sanjala. -Lizi, u snovima nema ničeg lošeg.
U ovoj kući je teško sanjati.
Elis, ponekad imam osećaj
da će se ovde desiti nešto strašno. -Kako to misliš?
Moj otac ima mnogo neprijatelja. Stalno se sa nekim raspravlja i svađa.
Bojim se da bi neko mogao da ga povredi.
Gđice Borden, Vaša majka je rekla da Vam više
ne dajemo stvari na veresiju bez njene dozvole. -O...
Stvarno mi je neprijatno. Možda bih mogla da platim u gotovini?
Nema problema. Hvala.
U redu, gđice Borden. -Odlično. Poslaću Brižit da je donese. -U redu.
Lepo se provedite na zabavi. -Hvala.
Oče? Šta to radiš?
Otac je besan. Jesi li ukrala ogledalo iz butika?
Vlasnica je rekla da si ukrala ogledalo iz njene radnje. -Svašta.
Zašto lažeš, Lizi? -Ne lažem.
Stalno lažeš. -I šta je tata uradio? -Platio, naravno.
Možeš li nas ostaviti same? -Bilo je slučajno.
Verovatno je ogledalo nekako upalo u kutiju sa haljinom.
Nemoj ni pomišljati da ideš na tu zabavu večeras. -Naravno da ću ići.
Ko ti je pratilac? -Sposobna sam da sama odem do tamo.
Ne treba mi pratnja. -Neću da sama lutaš blizu reke
sama u sred noći. Nećeš ići bez pratnje.
Oče... Toliko te volim.
Ali više nisam ona mala devojčica. -Ne, ne.
Odgovor je: NE.
Lizi. -Elis.
Dugo ti je trebalo. -Stenli Džefris.
Lizi Borden. Zar si zaista došla?
Zamisli da sam plod tvoje mašte. -Lizi, ne znam mnogo o tebi.
Viđala sam te u crkvi, ali nikad nismo razgovarale.
Zar ne predaješ nedeljom u crkvenoj školi? -Samo nedeljom.
Lizi. -Nensi. -Lizi Borden.
Dođi, hoću da te upoznam s nekim ljudima.
Lizi, probudi se. Zovu te da dođeš dole.
Lizi, desila se... desila se pljačka.
Ukraden je znatni sat i ogrlica gđe Borden i 20 $ u kešu.
Sat koji mi je majka dala na samrti. -Užasno!
Imaš li ideju šta se desilo? -Naravno da ne.
Maršale... -Kao što rekoh, g. Borden,
nema znakova nasilnog ulaska. A pošto Vaša služavka nije
videla niti čula da neko ulazi, čini mi se da... -Da?
Sigurno postoji drugo objašnjenje. -Pa, maršale Flit,
onda mogu samo da se zahvalim na pomoći.
Ako saznamo bilo šta o ovome, prvo ćemo Vama javiti.
Šta imaš da kažeš u svoju odbranu, Lizi? -Iskreno, oče, šta si pomislio?
Ne znamo kako bi iko drugi mogao da uđe u kuću. -Zar tako?
Kako može da krade od sopstvene porodice?
Nisam ukrala ništa iz ove kuće, oče.
Nisam nikad pomislila na tako nešto. -Nemoj bežati od mene, Lizi.
Pusti je. Zašto se uopšte više zamajavaš s njom?
Ostavi me na miru. Postupaću sa svojom ćerkom onako kako mislim da treba.
Dozvolio si joj da me optuži za krađu? U našoj rođenoj kući?
Ona je lopov, ona krade od tebe, mene i Eme.
Izvukla ti je zadnju paru.
Njena rodbina stalno traži pozajmice i poklone.
Kupio si im onu predivnu kuću na brdu,
a Ema i ja smo kao zatočenice u ovoj užasnoj straćari.
Budi srećna što uopšte imaš krov nad glavom.
Molio sam se za tebe. Zaštitio sam te.
Plaćam tvoje hirove. A ti si me osramotila i kao roditelja
i kao hrišćanina. Jesi li ikad osetila mrvu zahvalnosti?
Ti i ne želiš da postignem bilo šta u životu.
Hoćeš samo da zauvek ostanem sa tobom. -Ne, to je...
To je apsurdno. Apsudno. To je...
Savršeno ti pristaje. -Sećam se dana kad si mi ga poklonila.
Naćićeš nekog dovoljno pametnog da vidi ko si ti zaista.
Da se udam? Šta ako ne želim da se udam?
Želiš da ostariš sama? Da ostaneš usedelica?
Nisam na to mislila. Zaboravi.
Lizi?
Odlazim u Ferheven. Moja prijateljica Greta se porodila,
pa idem da joj pomognem oko bebe. Neću se zadržati duže od dan-dva.
Da, trebala bi da ostaneš nekoliko dana. -Jesi li dobro?
Odlično sam.
Brižit, operi prozore pre nego što vrućina postane još gora. -Da, gđo.
Ko je tamo?
'Jutro. -'Jutro.
Brižit? Otkad to zaključavamo ulazna vrata?
Vrata su bila zaključana? -Ma ne, Brižit.
Samo volim da ponekad lupam po svojim ulaznim vratima.
Izvinjavam se, g. Borden. -Gde je gđa Borden? -Nisam sigurna.
Možda... -Majka je izašla. -Gde?
Dobila je poruku da joj je prijateljica bolesna.
Sigurno je otišla da je poseti. Oče...
Lizi. Lizi, sad je dosta.
Jesi li dobro? -Da.
Što se tako znojiš? -Vrućina je.
Drago mi je da si kod kuće. Oče?
Molim? -Hoćeš da prilegneš? -Da.
Zdravo, Peti. -Zdravo. -Kako si? -Odlično, hvala.
Gđice Lizi? Šta se dešava? -Otac je mrtav! Neko je upao i ubio ga!
Upomoć! Upomoć!
Dr Bauen, pomozite!
Dr Bauen, molim Vas. Dr Bauen!
Brižit? Pobogu, šta se dešava? -G. Borden. Ubijen je.
Dame. -Inspektori... -Hoćete li da sednete, gđice Lizi?
Molim te, donesi mu čašu vode, Brižit. -Da, gđice.
Lizi, šta se desilo? Šta se događa?
Moj otac je mrtav. -Šta?
Neko je došao i ubio ga. -Tvog oca?
Bože, Lizi. Dragi bože. Gde Vam je majka? -Ko?
Gde je gđa Borden?
Rekla je da ide da poseti bolesnu prijateljicu.
Nisam je videla da odlazi. -Idi proveri na spratu.
Gostinska soba.
Da rasteramo ljude? Gospodo, moramo da slikamo ovo.
Molim vas, sklonite se. Gospodo, molim vas.
Doktore. -U redu.
Odstupite, molim vas.
Nisam znala da u ovu kuću može da stane toliko ljudi.
Gđice Lizi. Ako nije problem, postavio bih Vam nekoliko pitanja.
Recite mi sve čega možete da se setite
o onom što se desilo danas ako znate bilo šta o tome.
Ja... bila sam u štali,
tako da u principu i ne znam šta se tačno desilo.
Šta ste radili u štali? -Tražila pribor za pecanje.
Trebali smo da idemo na pecanje sledeće nedelje.
Pojela sam krušku. -Molim?
Pojela sam krušku. Pojela sam tri kruške.
I kad sam se vratila u kuću videla sam oca.
Možda bismo trebali da popričamo sutra kad malo razbistrite misli.
Misli su mi trenutno sasvim bistre.
Izvinite me na momenat.
Šta će da urade? -To je patolog.
Mora odmah da uradi obdukciju. -U trpezariji?
Da. Molim vas. Gđice Lizi, možete li da mi pokažete svoje šake?
Izvinite zbog ovoga. Standardna procedura,
moramo pregledati svakog ko je bio u kući.
Shvatam. Gledate ima li krvi na njima.
Okrenite ih. Hvala.
Gđice Lizi, kakva je ovo mrlja? -Mislim da je od paprikaša.
Paprikaša? Dobro.
Podignite ruke.
Okružni tužilac Nolton. -Maršal. Ko su ovi ljudi? -Komšije.
Vesti se brzo šire. -Da li je patolog odredio
vreme smrti? -Misli da je žena ubijena
oko 9:00 ujutru, a čovek oko sat vremena kasnije.
Ima li znakova borbe? -Sve je na svom mestu što se tiče pokućstva.
Je li nešto ukradeno? -Za sad nismo utvrdili.
Maršale, obezbedite područje. I razjurite ove ljude
da možemo na miru da nastavimo sa istragom.
Rekli ste da je dobila poruku pre nego što je krenula. -Da.
Imamo li tu poruku? Imate li tu poruku?
Što bih ja... nemam. Brižit, ti?
Ne, gđice. -Onda je sigurno kod gđe Borden.
Gđa Borden je Vaša maćeha, zar ne? -Da, bila je.
Gđice Borden, jeste li voleli svoju maćehu?
Kako se usuđujete da pitate tako nešto?
Naravno da jesam. -Moramo li da prolazimo kroz ovu torturu?
Ema, u redu je.
G. Nolton, šta Vas još zanima? -Jeste li voleli svog oca?
Ovo...
Moj otac je bio komplikovan čovek, i znao je da bude baš težak,
ali volela sam ga kao što svaka kćer voli svoga oca.
Ostajemo li ovde večeras? -Mogu da ostanem sa vama ako hoćete.
Hvala, Elis. -Da donesem nešto hrane od kuće?
Mislim da imamo pečenu jagnjetinu. -Nisam gladna. -Vidimo se kasnije.
Mislim da bismo trebale da se preselimo.
Kuća Maplkroft je na prodaju.
Zašto sada pričaš o tome? Znaš, Lizi,
uvek ću biti tu da te zaštitim.
Postoji li nešto što želiš da mi kažeš?
Šta bih to želela da ti kažem, Ema? -Zašto nisi pobegla
kad si videla da je neko ubio tatu? -Što bih bežala?
Kako si znala da u kući nema nikog? Ubica je možda još bio tu.
Mogao je da ubije tebe, Lizi. -Nije mi delovalo
kao da u kući ima još nekog. -Ali kako si mogla da znaš?
Rekla sam ti šta je bilo.
Misliš li da krijem nešto od tebe? -Ne, naravno da ne.
Dobro. Drago mi je.
Znaš li zašto nisam bežala? -Zašto?
Jer sam pomislila: To bi ubica uradio.
Oni beže. Nisam htela da izgledam kao ubica.
Na jednoj nedostaje oštrica, jedna sekira sa slomljenom drškom,
jedno sečivo bez drške, prašnjavo.
Dve velike sekire, obe kupljene kod Vorena.
Jedan čekić, jedne velike makaze.
Dobar dan. Mogu li da Vam pomognem?
Ja sam Endrju Dženings. -G. Dženings.
Bio sam prijatelj i saradnik vašeg oca. Primite moje saučešće.
Upravo pijemo čaj.
Uznemiravam vas? -Taman posla, pridružite nam se.
Čudi me da se nismo ranije sreli, g. Dženings.
Poslednji put sam radio s vašim ocem na slučaju Vilson Tening i Daj.
Strašno. Ti ljudi su neviđeno izvređali našeg oca.
Da, sad se sećam. Vi ste bili njegov advokat, zar ne?
Tačno. Zapravo, ja sam porodični savetnik.
Još uvek imam punomoć, tako da sam tehnički i vaš advokat.
Ali to je bio krivični postupak. Vi ste krivičar?
Da, ja sam stručnjak za krivično pravo. -Zar mi je potreban krivičar?
Bili ste prisutni tokom ubistva. -Nisam bila prisutna.
Kao što verovatno pretpostavljate, policija je pod velikim pritiskom
da shvati krivca ovog užasnog čina, da nađe nekog koga će okriviti.
Pa recite mi, g. Dženings, koga će okriviti?
Ubistvo nije počinjeno nijednom od ovih stvari?
Ne, gradonačelniče, izgleda da ni na čemu nema tragova krvi.
Šta bi sa onim njegovim radnikom, Susom?
Trenutno ga ispituje policija u Tivertonu.
A šta ti misliš, Hose? -Trebalo bi da proverimo decu.
Dve ćerke? Ozbiljno? -Da. Ako razmisliš o redosledu ovih ubistava,
gđa Borden je ubijena pre g. Bordena. -Kakve veze to ima?
Jer da je Endrju umro prvi,
sve bi nasledila rodbina Ebi Borden, a ne ćerke.
Zar nije jedna od sestara bila van grada? -Tačno.
Ali Lizi je bila kod kuće,
sama u kući, sve vreme.
Ebi Borden je ubijena oko 9:30,
Endrju oko 11:00. Mesto zločina skroz krvavo.
Koliko je verovatno da se stranac ušunjao u kuću, ubio Ebi
i krio se još skoro dva sata, a da ga niko ne primeti?
Meni je to neuverljivo. -Hoćeš da kažeš da je ta devojka to uradila?
Da. Mislim da je Lizi Borden
hladnokrvno ubila svoje roditelje sekirom.
Ne možemo da oživimo ova dva draga bića,
ali im možemo odati počast živeći onako kako su i oni,
časno, ponosno i pobožno.
Takođe molim sve nas, kao crkvu i kao zajednicu,
da pružimo ljubav i podršku ovim sirotim devojkama
koje je zadesila ova tragedija. Neka se umire
i neka prihvate svu božiju pomoć. Amin.
Amin.
Idem da vidim šta se dešava. Gospodo?
Ovo je služba za najužu rodbinu. Šta vam ovo znači?
Bez uvrede, Revernd, ali imamo naređenje da odnesemo
leševe preminulih. -Ovo je crkveni posed.
Imamo dokumenta koja je potpisao sudija
gde lepo piše da moramo ekshumirati ostatke. Leševe će odneti u Kembridž.
Ekshumiraju leševe. -Kako to mogu da rade?
Zar neće biti sahranjeni?
Završila sam. Elis, možeš li ti da pročitaš?
Ništa ne vidim od umora.
Nudi se nagrada od 5.000 dolara.
Nagrada će biti isplaćena onome
ko osigura hapšenje i osudu osobe ili osoba
koje su krive za smrt Endrjua Bordena i njegove žene.
U potpisu, Ema L. Borden i Lizi E. Borden.-Gradonačelniče.
Gradonačelniče. -Dobar dan.
Dobar dan, dame. Ovo je gradonačelnik, g. Koflin.
Načelniče, ovo su Lizi i Ema Borden. -Drago mi je što smo se upoznali.
Primite moje najdublje saučešće. -Hvala.
Došao sam da vam kažem da je okružni islednik
lično preuzeo zvanična ispitivanja vezana za ubistvo vaših roditelja.
Trebalo bi da dođete sutra ujutru u 9:00. Poslaćemo policajca
da vas doprati do stanice. -Dobro. 9:00. -To je samo formalnost.
A šta ću s ručkom? -Završićemo do ručka.
Pa... -I dovešćemo vas kući čim završimo.
Hvala, gradonačelniče. -Drago mi je što smo se videli. -Hvala.
Gradonačelnik u našoj kući! Zamisli ti to!
Lizi, prekini. Jesi li ga čula?
Sutra moramo u policiju! -Ema, to je samo formalnost.
Baš zanimljivo. -Zanimlijvo? -Ti ne misliš tako?
Ne, ne mislim. Roditelji su nam mrtvi.
Laku noć, Ema. -Laku noć.
Samo gledajte ispred sebe.
Imate li šta da izjavite? Herald želi da zna.
Recite nam svoje puno ime. -Lizi Endrju Borden.
Vaš datum rođenja? -19. juli 1860.
Vaša majka je mrtva? -Da, gospodine.
Kada je umrla? -Kad sam imala dve godine.
Dakle, ne sećate je se? -Ne, gospodine.
Znate li koliko je Vaš otac imao novca? -Ne, gospodine.
Nikad niste ni razmišljali o tome? -Nisam.
Jeste li imali dobar odnos sa svojom maćehom? -Da.
Srdačan? -Zavisi šta podrazumevate pod srdačnošću.
Kakvu haljinu ste nosili tog dana kad su Vam roditelji ubijeni?
Plava, pamučna haljina sa vezom. -Da li je na haljini bilo krvi?
Mislim da je maršal proveravao. -Maršal Hilijard?
Da. -Kada je to uradio?
Dok ste bili u kući. -Mislite, na dan kad su Vam roditelji ubijeni?
Da, tog dana.
Pa da li je bilo krvi na haljini?
Nisam primetila. -Gde je sada ta haljina?
Zaista ne znam. Verovatno kod kuće.
Trebaće nam ta haljina kao dokaz. -Šta to znači?
Poslaćemo sudskog službenika da uzme tu haljinu i da je uzmemo kao dokaz.
Lizi, šta to radiš?
Šta je to? -Ona haljina.
Zar nisi trebala da je odneseš u policiju?
To nije tvoj problem. -Lizi, ne smeš da spališ tu haljinu
jer su je tražili kao dokaz. Misliće da nešto kriješ.
Samo se vrati u krevet. -Hoćeš li da ideš u zatvor?
Ovo će te itekako uvaliti u nevolju! -Vrati se u prokleti krevet!
Izvinite, želim da razgovaram sa inspektorom. -Uđite, gospođice.
Hvala. -Pokušali smo da nađemo haljinu,
ali je službenik rekao da više ne postoji. -Ne postoji?
Kako to misliš? -Spalila ju je.
Sudijo, namerno je uništila dokaz kako bi izbegla odgovornost.
Tražili smo joj tu haljinu. Ona ju je uništila.
Nije je samo bacila, već spalila.
Meni je to dovoljno da poverujem da je kriva.
Meni je ipak teško da poverujem da bi ona to uradila.
Jer je žena? Azili za poremećene su puni poremećenih žena.
Ona je poremeććena. Ubila je svoje roditelje.
Dakle, nećeš da je zvanično optužiš? -Ne, hoću da prizna.
Nemoj biti preambiciozan povodom ovoga, Hose.
Ta žena je sekirom raskomadala svoje roditelje. Nije reč o mojim ambicijama.
OK, u štali ste. Tražite pribor za pecanje
jer ste planirali da idete na pecanje
sledeće nedelje, što se nije desilo.
I naravno, nikakav pribor za pecanje nije nađen,
a ni Brižit Salivan niti Vaša sestra
nemaju pojma da imate pribor za pecanje.
I dok ste bili tamo stali ste da jedete,
ne jednu, već tri kruške, u prašnjavoj, sparnoj štali,
tik pored štrokavog kaveza za golubove.
Jeste li išli u podrum tog jutra? -Ne.
Jeste li uzeli sekiru iz podruma? -Ne, gospodine.
Jeste li otišli na sprat i posvađali se sa Ebi Borden? -Ne.
Da li ste se urotili s nekim da se otarasite svojih roditelja
kako biste nasledili sve što imaju? -Naravno da nisam.
Jeste li videli lice svog oca na tom kauču nakon ubistva?
Jeste li mu videli lice?
Da. Jesam. -Jeste li osetili tugu za tim čovekom?
Ja... Bila sam potpuno šokirana... -Kajanje? -Kajanje?
Ne razumem. -Kajanje zbog toga
što ste ubili svog oca sekirom. -Prestanite!
Prestanite da govorite to! -Vi ste ubica.
Lagali ste porotu. -Ove optužbe su neosnovane i uvredljive.
Molim Vas, prestanite. -Uništili ste dokaze. -Prestanite!
Ubili ste svoje roditelje kako biste se dočepali nasledstva.
Recite ovom čoveku da prestane! -Savetniče.
Gospođice, prepali ste me. -Izvini, Brižit.
Koliko sam razumela, policija te je ispitivala
nakon što sam ja otišla iz stanice. -Da, gospođice.
Ispitivali su me gde sam bila u vreme...
Znate, onog dana. -I šta si im rekla?
Da sam prala prozore. -Jesu li te pitali misliš li da sam ja to uradila?
Rekla sam im da nema šanse da biste Vi uradili tako nešto.
Cenim to.
Brižit, stvari u kući su se promenile. S obzirom na to kako stojimo sa novcem,
Ema i ja ne možemo da priuštimo da te zadržimo ovde.
Ovde ima novca... Tvoja tromesečna plata.
Otpuštate me, gđice Lizi? -Da, to pokušavam da kažem.
Sigurno si sasvim iscrpljena. -Saslušanje je baš dugo trajalo,
od 9:00 do podne. -Zaista bi ti trebalo malo odmora. -Šta je to?
Običan morfijum.
Nikad pre nisam bila u policijskoj stanici.
Ovo su male doze. Koristi ih samo kad imaš teži napad anksioznosti.
Samo par dana.
Odlično. Hvala, doktore.
Ema? -Da?
Da li stvarno misliš da je na mojoj haljini bilo krvi? -Ne znam, Lizi.
Lezi. Pokušaj da se odmoriš.
Pokušaj da se odmoriš.
Ko je tamo?
Njujork Tajms.Šta možete da nam kažete o slučaju?
Jeste li doručkovali tog jutra? Jeste li doručkovali tog jutra u štali?
Rekli ste da ste jeli u štali, zar ne? -Da, jela sam.
Da, jela sam.
I šta ste onda uradili?
Zamolila je da navuče zavese jer je sunce baš upeklo.
Koga ste zamolili?
Verovatno gđu Borden. -Jeste li sigurni da ste bili u kuhinji
kad se Vaš otac vratio? -Kad se vratio bila sam na spratu.
Gđice Borden, nekoliko puta ste rekli
da ste bili u prizemlju kad Vam se otac vratio kući.
Ne znam više šta sam rekla. Odgovorila sam na milion pitanja.
Potpuno sam zbunjena. -Dakle, bili ste na spratu.
Jeste li bili sa gđom Borden? -Više ništa ne znam.
Jeste li bili sa Brižit? -Ne, ona je bila napolju.
Jeste li videli svoju majku na spratu?
Sudijo, molim Vas. -Jeste li videli svoju majku na spratu?
Gđice Borden, jeste li voleli svoju majku? -Ona nije moja majka!
Lizi. -Gđice Lizi, poslao me je sudija Blejdsel.
Lizi E. Borden, okružni sud Masačusetsa Vas optužuje da ste,
svesno i sa zlom namerom,
napali određenim oštrim predmetom i unakazili glavu
Endrjua Dž. Bordena. -Molim Vas, prekinite.
Šta to tačno znači? -Moramo Vas staviti u pritvor.
Po čijoj naredbi? -Samo donosim sudsku naredbu.
Znaš šta oni misle. -Vaš advokat, g. Dženings, Vas čeka.
Zašto se ovo dešava? -Lizi, uhapšena si.
Zvanično podižu optužnicu. Misle da si ti ubila svoje roditelje.
Otkud im takva ideja? -Tužilac je vrlo odlučan.
I zašto su me uopšte doveli ovde?
Jer u Fol Riveru nema ženskog zatvora. Ovde će se brinuti o tebi.
Dobijaćeš sve što ti je potrebno, hranu, bilo šta.
I šta će sada biti sa mnom?
Hoćete da kažete da sam uhapšena jer sam spalila staru haljinu?
Ne. Ali oni misle da je to dovoljno da dokaže nameru i motiv.
Već su je jednom pregledali. Nisu mi naredili da je sačuvam.
Naravno da nisu. To nije dokaz i neprihvatljivo je na sudu.
Ne bi dokazalo ništa.
Ali samo to što si je spalila, Lizi, stvara sumnju.
Ali mogu da nastave da šire laži o meni? Sve što su rekli je laž.
Sve što imaju su priče koje su iskonstruisali.
Tvoja izjava prilikom prvog ispitivanja je neprihatljiva na sudu. -Cela izjava?
Neprihvatljiva je na sudu. Nisu te poučili o tvojim pravima.
Mislili su da ćeš priznati. -Što bih to uradila?
Tačno. Imamo i istinu i zakon na našoj strani.
Ali moraš razmisliti o ovome.
Tvoj slučaj je hit vest. Sve što kažeš,
svaki tvoj pokret će biti preispitivan i seciran
i sudiće ti prema tome kako se ponašaš.
Grozno izgledam na ovoj slici. -Shvataš li težinu ovih optužbi?
Kazna za ovaj zločin je smrt. -Ali nevina sam.
Nevina sam!
Evo je! -Samo jedan komentar. -Imam jedno pitanje...
Stigla je!
Ona to nikako ne bi mogla da uradi.
Pogledaj kako je umilna. Ne bi mogla nikog da ubije.
Jesi li dobro, Lizi? -Jesam.
4. avgusta, stari čovek i žena, muž i njegova žena,
oboje bez neprijatelja i u gradu i u svom domu,
u sred prometne ulice u najnaseljenijem gradu u ovom okrugu,
brutalno su ubijeni u razmaku od skoro dva sata.
Činjenice i fikcija su doveli
do mnogo različitih verzija ovog zločina koji je svakako šokantan
za svakog razumnog čoveka. Ipak, mislim da nijedna od njih
ne skida veo misterije sa ovog slučaja.
Danas, ova žena, dobrog društvenog statusa
i poznata po dobroj naravi, članica Hrišćanske crkve,
aktivista u humanitarnim akcijama, ćerka jedne od žrtava,
sedi pred vama u ovom sudu,
optužena za ove zločine.
Brutalan, svakako divljački karakter zločina,
hrabrost s obzirom na lokaciju, i neobična optužba
da je najmlađa kćer jedne od žrtava
ludača koja je izvršila taj zločin. -To je bio užasan zločin,
krvav i nezamisliv, jer je nepobitna činjenica
to da ga je počinila žena. Možete pomisliti da ju je neka užasna stvar
mogla navesti da pomisli da će proći nekažnjeno za takav podmukli čin.
Možda se pitate kako se takav mračni um može kriti u ovakvom telu.
Ali tvrdim vam, taj mračni um se trenutno nalazi u ovoj prostoriji.
Nije udarila oca jednom.
Ne jednom, ne dvaput,
čak ni tri puta...
Već 11 puta u lice, sekirom.
Hari?
Idemo na kratku pauzu. Savetnici, dođite u moj kabinet.
Sudijo, razmotrite činjenice.
Ženska žrtva, bezbroj puta izudarana sekirom, ništa nije ukradeno.
Ubica se krio u kući. Isto doba dana.
Isti modus operandi. A naša osumnjičena je u pritvoru.
Ne znamo sve činjenice. Ne znamo da li je to bio zločin iz strasti.
Ne znamo ništa. Trebaće nam meseci
da ponovo pretresemo dokaze protiv ove žene.
Ne možemo tek tako prekinuti suđenje zbog te sličnosti.
Bez obzira na mogućnost da još jedan takav ubica
slobodno šeta ovim gradom? -Slažem se sa g. Noltonom.
Pokrenuli smo mašinu i sad je ne možemo zaustaviti.
Suđenje se nastavlja i gđici Borden
će biti suđeno za ono za šta je optužena.
Tužilac poziva svedoka gđicu Brižit Salivan.
Da li se zaklinjete da ćete govoriti istinu
i samo istinu, tako Vam Bog pomogao? -Da.
U razgovoru ste pominuli nešto što mi je zazvučalo zanimljivo.
Rekli ste da za sve te godine koliko ste radili tamo
nikad niste videli da je Lizi poklonila nešto svom ocu. Da li je to istina?
Ne, dala mu je prsten. -Prsten?
Mislim da ga je dobila u srednjoj školi. -Osim tog prstena,
da li ste ikad videli da je nešto poklonila svom ocu?
Nisu bili takva porodica. -A kakva su porodica bili?
Sudijo, dokle će svedok odgovarati na ovakva uopštena pitanja?
Savetniče. -Bili ste prisutni tog jutra kad su se ubistva desila?
Da. -Utvrdili smo da je gđa Borden ubijena
oko 9:30 tog jutra. Da li je Lizi bila kod kuće?
Oko 9:30? U to vreme jeste.
A oko 10:30, kad se g. Borden vratio kući,
videli ste Lizi i u to vreme, zar ne? -Jesam.
Da li ste tada pričali o tome gde je gđa Borden?
Da. -Rekla je samo da je otišla da poseti bolesnu prijateljicu
i da završiš s pranjem prozora.
Pozvala ju je bolesna prijateljica. Da li je rekla koja?
Ne. -Je li Vam Lizi pokazala poruku?
Ne. -Da li je gđa Borden imala mnogo prijatelja?
Ne mnogo. -Ne mnogo ili ne uopšte?
Možda jednu. -Da li je često pomagala ljudima u nevolji?
Ne baš. -Dakle, Vama je rečeno da je gđa Borden otišla
da poseti bolesnu prijateljicu, a zapravo je za to vreme
već ležala mrtva u gostinskoj sobi na spratu. Da li je bilo tako?
Da.
Bila sam na spratu i gledala u njihovu kuću
i videla je kako se vraća i stavlja haljinu u kazan u dvorištu.
Da li je spalila tu haljinu? -Da.
Znate li iz kog razloga je to uradila? -Ne.
U izveštaju piše da ste videli malu mrlju na haljini.
Jesam. -Ali ste napisali da to nije krv.
Video sam mrlju koja je izgledala staro i činilo mi se da to nije krv.
Šta ste uradili kad ste videli mrlju? -Pitao gđicu Borden šta je to
i ona mi je rekla da je verovatno od paprikaša.
I to Vam je bilo sasvim dovoljno? Stajali ste bukvalno pored dvoje
brutalno ubijenih ljudi i uzeli zdravo za gotovo
izjavu da je ta mrlja od paprikaša?
Da li biste objasnili poroti
šta je tačno bila Vaša dužnost kad ste stigli u Drugu ulicu br. 92.
g. Hilijard? -Da obezbedim mesto zločina,
u ovom slučaju kuću, i ispitam svakoga
ko je bio prisutan u vreme ubistava, odnosno očevice.
Pričali ste i sa gđicom Borden? -Da.
I šta je, prema njenoj izjavi, ona videla?
Ona je pronašla leš Endrjua Bordena. -Pronašla je rođenog oca ubijenog.
Jeste li, kad ste stigli, pregledali da li gđica Borden
ima bilo kakvih posekotina ili tragova krvi na sebi?
Da, pregledao sam ima li tragova krvi ili povreda.
Gđice Lizi, možete li mi pokazati svoje ruke? -I ništa niste našli?
Ne. -U izveštaju piše da ste videli malu mrlju.
Takav napad bi ostavio
mnogo više krvi od jedne mrljice. -Jedno pitanje.
Razlikujete li pretpostavke od činjenica?
Da li je ovo bio Vaš prvi odlazak na mesto zločina? -Ne.
I po Vašem mišljenju nakon tako nasilnog zločina bi ostalo
mnogo više krvi, posebno na ubici? -Obično je tako.
Da li ste, kad ste stigli na mesto zločina,
pronašli tragove krvi na bilo kome prisutnom u kući? -Ne.
Hvala. -Da li je Lizi Borden došla u Vašu apoteku
par dana pre smrti svojih roditelja? -Jeste.
Šta je htela da kupi? -Kalijum-cijanid, vrlo toksičan otrov.
Izvinite, g. Bens. Da li bi ovaj prašak pobio pacove na mom tavanu?
Rekla je da hoće time da potruje pacove.
Bordenovi su imali teške simptome
neke stomačne bolesti neposredno pre smrti.
Da li bi to mogao biti rezultat trovanja cijanidom? -Vrlo moguće.
G. Bens, jeste li prodali kalijum-cijanid gđici Borden?
Nisam. -Da li su Ebi ili Endrju Borden
imali tragova odbrambenih rana? -Nisu.
Nije bilo ožiljaka ili posekotina na njihovim rukama? -Ne, nijedna.
Ništa što bi ukazivalo na to da su se branili od ubice? -Ne.
Može li se utvrditi da je prvi udarac bio dovoljan
da usmrti Endrjua Bordena? -Da.
Utvrđeno je da je on imao ranu 10 cm dugačku, počev od levog oka,
pa do kraja donje vilice, koja mu je prosekla nos, gornju i donju usnu,
i prelomila samu kost. -Dakle, i prvi udarac je bio fatalan.
Po mom mišljenju, jeste. -A koliko puta je udaren?
11. -Dakle, i jedan udarac sekirom bi ga ubio,
ali ga je ubica udario još 10 puta. U Vašem izveštaju sa mesta zločina
piše da ste utvrdili da je Ebi Borden ubijena oko 9:30 ujutru,
a Endrju oko 11:00. Kako ste to utvrdili?
Na osnovu ukočenosti leševa, starosti rana
i osušenosti krvi, rekao bih da je prošlo više od sat vremena
između jednog i drugog ubistva.
I slika koju ste u prvi mah stvorili je naprasno počela da se menja.
Neko je na stravičan način ubio Ebi Borden...
Zatim zastao, nekako i negde se krio skoro dva sata
i onda uspeo da ponovi isto to na drugoj žrtvi,
a pritom ga uopšte nisu primetile dve žene koje su bile u kući i dvorištu.
Sudijo, kao što znate, tela su ekshumirana,
i određeni delovi su sačuvani
kako bi bili doneti ovde da ih sami vidite.
Mir. -Lizi? -Mir. Mir u sudnici! Mir.
Mir!
Na kući imamo troje ulaznih vrata. Prednja,
koja vode direktno na ulicu.
Dobro, dobro.
I oko 11:00 neko je ušao i ubio Endrjua Bordena
tako što ga je 11 puta udario nekim oštrim predmetom.
Udarci su ostavili duboke rane dugačke 10 cm, prošli kroz slepoočnice
i prosekli mu lobanju, gornju i donju vilicu. -Hvala.
Poslala sam poruku Elis Rasel.
Napisala sam da više nije dobrodošla u našoj kući.
Danas ja svedočim. -G. Nolton će pokušati da te uplaši.
Budi spremna na to. -Nervozna sam.
Bojim se da ne kažem nešto pogrešno. -Šta bi mogla da kažeš?
Da sam sposobna za ubistvo?
Niko u ovom gradu ne misli da sam sposobna za to. Samo im reci istinu.
Dobro jutro, Ema. Da li bi članovima porote
opisala svoj odnos sa optuženom? -Ona je moja mlađa sestra.
Da li je Lizi ikad bila nasilna ili se ponašala iracionalno?
Nikad. -Dobro, kako biste je onda opisali?
Ljubazna, nežna, posvećena. Potpuno se posvetila
volonterskom radu u crkvi.
Kako biste opisali njenu vezu sa roditeljima? -Bila je dobra ćerka,
poslušna, brižna, poštovala ih je.
Da li je ovo prsten koji je vaš otac nosio? -Da.
Da li mu ga je Lizi poklonila? -Da. -Često ga je nosio?
Nikad ga nije skidao. -Da li je Vaš otac voleo Lizi?
Veoma. -Da li je Lizi volela svog oca? -Naravno.
Verujete li da je Vaša sestra ubila vaše roditelje? -Ne.
Ne verujem. -Hvala.
Rekli ste, da je Vaša sestra, normalno, volela svog oca,
jer bi svako pretpostavio da dete voli svog oca.
Ali Brižit Salivan, koja je živela s vama pet godina,
tvrdi da mu Lizi nikad ništa nije kupila.
Brižit Salivan nije baš najpouzdanija osoba na svetu.
Njeno svedočenje je bilo lažno?
Nije znala sve što se dešavalo u našoj porodici. -Ne sumnjam.
Želim da mi kažete
nešto o noći 15. septembra,
kad je Vaša sestra spalila haljinu.
Dobro? -Bili ste sa njom kad je uništila haljinu?
Da. -Da li Vam je rekla zašto pali haljinu?
Složile smo se da tu haljinu treba uništiti. -Složile ste se?
Da. Samo je budila odvratne uspomene. Nismo je uopšte želele u kući.
Zato sam joj rekla: Hajde da se otarasimo toga.
Ne možeš da spališ tu haljinu
jer su ti je tražili. Misliće da nešto kriješ.
Jeste li znali da je policiji ta haljina bila potrebna za istragu?
Ne do sledećeg dana. -Lizi to nije pomenula?
Samo se vrati u krevet. -Ne.
Dao sam joj precizna uputstva tog dana kad je uništila haljinu.
Jeste li se ili niste dogovorili s njom da spalite haljinu
jer ste znali da na njoj ima krvi? -Nisam.
Da li ste znali da spaljivanje te haljine
znači uništavanje dokaza vezanih za ubistvo vaših roditelja? -Nisam.
Ako je Lizi učinila nešto pogrešno time što je spalila haljinu,
to je moja krivica. Ja sam joj rekla da to uradi.
Zašto ste joj to rekli? -Jer je bila stara i grozna
i samo smo htele da nestane.
Jer je bila stara i grozna i htele ste da nestane.
Ema! -Recite nam istinu, gđice Borden.
Šta ste im rekli? -Ema, šta se događa? -Da li je Lizi kriva?
To je bio stravičan, gotovo nemoguć zločin.
Ali je počinjen.
Gđa Borden je ubijena nekim oštrim predmetom.
Bez mogućnosti da se brani, zadobila je 18 udaraca u glavu
od kojih joj je 13 proseklo lobanju.
Zatvorenica pred vama je žena.
Teško je zamisliti da bi žena mogla počiniti takav zločin.
Vezano za krv, moram reći da krv uopšte nije nađena.
Vezano za fizičke dokaze, moram reći da nemam šta da kažem,
jer takvi dokazi ne postoje.
Ne postoji nijedan jedini nedvosmislen dokaz
koji ukazuje na to da je Lizi Endrju Borden počinila ovaj zločin.
Ovo nije uradio lopov
niti neki siledžija.
U tim ubistvima nema ničeg osim mržnje,
mržnje i želje za ubistvom.
Čuli smo svedočenja stranaca
koji su viđeni u blizini kuće na dan ubistava.
Niko nije video nikog sumnjivog. Ali sama činjenica da su ti nepoznati ljudi
mogli neometano da uđu u kuću je više nego dovoljna
da baci sumnju na čitavu stvar.
Čak i ako postavite bilo koju drugu hipotezu
koja bi uključivala to da je ovo uradio neko drugi,
već imate osnovanu sumnju.
Lizi Borden, brižna ćerka...
Nije se popela na sprat...
Nije se uopšte popela tim stepeništem tog jutra.
Nešto drugo se popelo tim stepeništem,
nešto nečastivo i lišeno emocija,
nešto što naši umovi ne mogu da razumeju.
To je bila Lizi Borden, koja je pratila tu jadnu ženu
i na spratu čekala, sa oružjem u ruci,
prikladan momenat da je ubije, a zatim isto to uradila svom ocu.
Ako smatrate da je optužena prava gnusoba,
da je njen um sasvim izvitoperen,
da samo njeno postojanje podrazumeva nasilje i zločine,
znači i da ćete ovu nežnu devojku proglasiti krivom.
Ali ako to uradite, gospodo porotnici,
pre toga dobro razmislite izgleda li ona ne samo kao brutalan,
već i krajnje bolestan, izopačen ubica.
Gđice Lizi Endrju Borden,
pošto je do sada u Vaše ime govorio Vaš advokat
imate pravo da se, ako želite, lično obratite poroti.
Nevina sam. Sve ostalo je rekao moj advokat.
Dobro onda. Gospodo, slučaj je od sada u vašim rukama.
Sud se raspušta do donošenja presude.
Sat i 10 minuta. Mora da su se već dogovorili.
Obesiće je. -Svi ustanite.
Je l' loš znak to što su se vratili tako brzo? -Moramo ostati staloženi.
Lizi Endrju Borden, ustanite.
Gospodo porotnici, jeste li doneli presudu?
Jesmo. -Molim da mi dostavite odluku.
G. predsedavajući, pogledajte u zatvorenicu.
Zatvorenice, gledajte u predsedavajućeg.
G. predsedavajući, kakvu odluku ste doneli
po optužbi protiv Lizi Endrju Borden? -Nije kriva.
Mir. Mir, molim! Zasedanje ovog suda je gotovo.
Hoćete li ostati u gradu?
Dobro jutro, dame. -'Jutro, maršale.
Niste dobrodošle. -Budite hrabri, moja deco.
Molite se Bogu i on će vam dati snage da se izborite s neprijateljem,
i nadam se da će vas večno čuvati,
jer će milost uskoro stići od vašeg večnog spasitelja,
jer vam donosim tugu i suze, ali Bog će me ponovo poslati
da vam donesem večnu sreću i radost.
Na eks, svi. Skoro je Nova godina.
Nens, drago mi je da si došla. -Misliš da bih propustila ovo?
Nedostajala si mi. -Deset...
Devet... Osam, sedam, šest,
pet, četiri, tri, dva, jedan! Srećna Nova godina!
Zar si zaista želela ovakav život? -Što si tako nadrndana?
Samo ne mogu da verujem kako se ponekad raskalašano ponašaš.
Kad se to raskalašano ponašam? -Ovi ljudi ti nisu prijatelji, Lizi.
Gluposti. -Ne dolaze jer te vole.
Za njih si karnevalska atrakcija. Misle da si se izvukla sa ubistvom.
A šta ti misliš? -Molim te.
Zaista želiš da znaš? -Lizi, prekini.
Lizi?
Gđice Lizi? Šta se desilo? -Otac je mrtav. Neko je upao i ubio ga.
Lizi. Lizi.
...a kad je videla šta je uradila
Oca je četrdest jedan put udarila.
Lizi Borden je uzela sekiru
I četrdeset puta njome udarila svoju majku
A kad je videla šta je uradila
Oca je četrdeset jedan put udarila
Lizi Borden je uzela sekiru...
Ema Borden je otišla iz Fol Rivera. Sestre se više nikad nisu videle.
Niko nikad nije osuđen za ubistva Endrjua i Ebi Borden.
FILMO-CENTAR
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM