FILMO-CENTAR
Idu!
Čekajte me, dođavola!
Požuri!
Nisi dovoljno brz!
Brzo!
- Kladili su se u 1 200. - Šta?
Ko će prvi skočiti u jezero.
Hajde!
Voda je ledena.
Čekajte me!
- Skoči! - Ne, ne želim.
Ledeno je.
NOVEMBAR
Sranje. Imam grč.
Do kurca!
Stižem!
Izgleda kao nasukani kit.
Treba mu masaža srca.
Ne zajebavajte!
Jesi li proverio zamke za jegulje?
Hoću 600. Bio sam drugi.
Ima groga u kolima.
LOV
Nešto ovde smrdi.
Ti si, Pel?
Sam si?
Hvataj ga!
Zatrpan sam!
Pažnja!
Ovo je Pel, moje novo oružje.
Okačite svoju odeću.
Hitno mi je!
- Hoćeš da piškiš ili da kakiš? - Da kakim.
Dobro, Lukas će ti pomoći.
Lukas, hoćeš li?
Treba da ga svučeš.
Da li pomaže da skakućeš?
- Gotovo. - Dobro.
Možeš sam?
Obriši me!
Ej, polako s tim tonom.
Siđi.
Nasapunjaj ruke.
Dođi!
Zdravo, Klara.
Je l’ sve u redu?
Izgubila sam se.
Stvarno? Gde su ti mama i tata?
Kod kuće.
Zaboravila sam da gledam kuda idem
i odjednom sam se našla ovde.
Ti ne gaziš po linijama kad hodaš?
Znači, ne znaš kuda ideš?
Ne, i ne mogu da se setim puta.
To je nezgodno.
Ja znam put.
Da te otpratim?
Ja ću da gledam put, a ti gledaj linije.
Dogovoreno.
- Dolazi i Fani? - Da, naravno.
Dobro je, ona će nas štititi.
Šta najviše voliš da jedeš?
Divljač, ubedljivo.
A ja riblje štapiće.
Zašto ti radiš u našem vrtiću?
Ranije sam radio kao profesor, u školi tvog brata,
ali se ona zatvorila.
Moj otac kaže da si ti tužan jer živiš u velikoj kući.
Tako kaže?
"Drži glavu visoko
a noge na zemlji.
Ako se budeš durio, dobićeš po turu."
Tvoj otac to kaže?
"Dobićeš po turu."
Mogu li da dođem da prošetam Fani?
Kad god želiš.
Probaj da je dozoveš.
Fani!
Jače.
Na mesto!
- Klara, gde si bila? - U supermarketu.
Tamo sam je našao.
Dušo moja,
već sam ti rekao da se ne gubiš.
Žao mi je.
- Kafu? - Rado.
Uđi.
Idi u svoju sobu.
Pogledaj šta sam našao u oluku.
Ćao, Lukas!
Zdravo, Agnes.
Dobar pas!
Zdravo, dragi.
Nisi sredio ovo,
iako si mi obećao da ćeš to uraditi.
Ti isto ostavljaš ovako svoju pušku?
Moju pušku?
To nije puška. To je pištolj.
Torsten!
Mlada damo, moraš da razmisliš malo.
Dobro, Torsten i ja idemo da kupimo patike za fudbal.
Ne dirajte pitu.
Dalje ruke!
Hoću da je zateknem čitavu kad se vratim.
Torsten, ideš li?
Svrati neki dan.
Pravićemo lazanje.
Lazanje!
Ona ima da popizdi.
Jebem ti, kol’ko je vruće!
Dobro je, sviđa mi se.
Šta se dešava sa onim problemima koje si imao sa bivšom?
Sve je u redu.
Znam kad lažeš.
Mnogo trepćeš.
Stvarno?
Ne laži me.
Dozvoljava mi da ga vidim tek svaki drugi vikend.
Zovi Kirsten.
Zaboravi advokate.
Tišina, Fani!
Ne pričaj o Kirsten.
Dosta, Fani!
Da li ti Markus nedostaje?
Naravno da mi nedostaje moj sin.
- Telefoniraj Kirsten. - Dosta!
Dole!
- Dole, džukelo prljava! - Dosta!
Dole!
Bezobraznice.
Ne sviđa mu se da provodi dvanaest dana kod tebe...
a dva kod mene.
Mislim da to dobro funkcioniše.
Mogu li da kažem nešto?
Hvala.
On želi da provodi više vremena ovde.
Našao sam posao, a on je rekao da si se ti složila.
Nije li tako?
Normalno je da to kaže, Lukas.
Sažalio se nad tobom.
Šta? Sažalio se?
Naravno!
Ponašaj se kao odrasla osoba.
Misli samo na sebe.
Upravo!
On je taj koji je tražio.
Nisi sposoban čak ni da ispoštuješ dogovor.
Nije trebalo da me zoveš.
Kako da razgovaramo ako ti mene ne zoveš
a ja ne smem da pozovem tebe?
Kad onda možemo da pričamo?
Spustiću slušalicu.
Nemoj. Kad možemo da pričamo?
Stari kurac, veliki kurac,
kriv kurac, smežurani kurac!
Kurac, kurac!
Ćao, Klara.
Pogledaj, kakva čvrsta batina!
Idemo u moju sobu.
Jebote, kolika kurčina!
Zdravo, KIara.
Zdravo.
Slušaj, treba da ga odvedeš.
Ne poštuješ nikakav dogovor!
Kakav dogovor?
Oni se svađaju?
Tužna si?
Ne, on zaslužuje batine.
Kad imaš klince,
vodiš ih u vrtić.
Da te otpratim do vrtića?
Dobra ideja.
Reći ću tvom ocu.
Ćao. Pravite haos tu.
Ma to je Agnes. Nema nam Klare.
Evo je ovde.
Da je otpratim?
Može. Ćao.
Dobro.
Hajdemo.
Ti gledaj gde idemo, a ja ću da vodim računa o linijama.
Tako ćemo da radimo.
Nevaljalci!
Ko želi da leti?
I ja! I ja!
Dobro, dođi.
Samo malo!
Ne mogu više.
- Mene! - I ja!
On će umreti.
Probudi se!
Hajde, probudi se!
Ko budi mrtve?
Evo ruke smrti.
Vreme je za voće.
- Voće! - Stiže.
Sredite se prvo.
Klara?
Dođi do mene.
Našao sam poklončić u mom džepu.
Daj ga nekom vršnjaku.
To nije od mene.
Piše "Klara" na njemu.
Mora da se neko našalio s tobom.
A da daš ti to mami,
ili onome ko ga je napravio?
A poljupci u usta su samo za tatu i mamu.
To nije od mene.
Lažeš.
Nije od mene.
Dečaci, sredite mi ovo i operite ruke.
- Stvarno? - Da.
Zdravo, Pel i Janus.
Ej, slatkišu. Jesi li još tu ?
Doći će mama svakog časa.
Nervira te što će Božić?
Sećaš li se pesme?
Da je pevamo zajedno?
Mrzim Lukasa.
Mislila sam da ste prijatelji.
E pa nismo.
Zašto?
Glup je.
A nije ni lep.
A ima i pišu.
Kao i većina muškaraca.
Kao i tvoj tata, kao i Torsten.
Da,
ali njegova je čvrsta...
kao batina.
Šta?
To je istina.
Šta se desilo?
Ponudio mi je to srce,
ali ja ga nisam htela.
Pošto je to tako,
možeš samo da ga baciš.
Hoće li svratiti Božić Bata?
Da.
- Ko zna... - Ja mislim da hoće.
Ako si bila dobra, svratiće.
Dobro veče, Greta.
- Dobro veče, mama. - Slatkišu!
Zašto si u mraku?
Veoma mi je žao.
Došla sam što sam pre mogla.
Je l’ bilo dobro?
Da li je bilo problema?
Ne, skupljali smo
šampinjone i balegu u šumi.
Zvuči zanimljivo!
Hajmo.
Ćao, Klara.
Doviđenja, Greta.
Dođi, dušo moja.
Idemo brzo kući, da se pozabavimo večerom.
Stvarno?
Oduševljen sam što to čujem.
Je l’ se desilo nešto?
Zbogom.
Vidimo se uskoro!
Da li ste pričali o tome ?
Da. On želi da živi sa tobom.
Veoma je besan.
Sve će biti kako treba.
Dovešću ti ga kad bude želeo.
Može?
Moraš da pričaš sa njim.
Potražiću ga.
Žao mi je, samo da prođem.
Tata?
Kako si, Marcus ?
Dobro, ali ne mogu da promenim školu pre Božića.
Sredićemo to.
Moram da odem da vidim šta je s mamom.
U pravu si.
Markuse,
budi nežan prema njoj. Ona pati.
Naravno. Ćao.
Volim te. Vidimo se.
Izvini. Dobro veče.
Dobro veče.
To je bio moj sin.
Živeće sa mnom.
Odlično!
A da popijemo kaficu da proslavimo to?
Kafu.
Kafu, sada? Ovde?
Hajde, popićemo kafu.
Sa mlekom?
Ne, ja pijem crnu i kratku.
- Ali, ja ću da napravim kafu. - Ne, ne...
Da, ja ću da napravim kafu, a ti operi sudove.
Dosta mi je sudova za danas.
Tako ćemo. Važi?
Ovako?
Bolje je tako.
Ovako.
Veoma ti dobro ide.
Hvala.
Da li možeš da središ dvorište ?
Naravno.
Savršeno.
Još nisam našla posao koji odgovara mojoj struci.
Ali, ovde mi se dopada.
Volim svež vazduh, decu, prijatne ljude,
sve te zavodljive muškarce.
Pa, vidimo se sutra.
U ponedeljak.
Sutra.
Ne, u ponedeljak. Vikend je.
Volim kad se vidimo.
I ja.
Dođi.
Lep si.
Sladak si.
I ti si.
Treba samo da ga stavimo tu.
Nisi ništa ulovio!
Ovo je prvi put da dolazim praznih ruku.
Uveravam vas.
Možda ne vidiš dobro? Možda treba da probaš ovo?
Slušajte me svi. Pozvaću Ulu.
Ti ponesi prasetinu.
Jegulju.
Kobasice.
- Johane, prasetinu s jabukama. - Da nazdravimo?
Ti se pobrini za prasetinu sa jabukama.
Lukas ovde.
Halo?
Ništa ne čujem. Samo trenutak.
Halo! Lukas ovde.
Zašto me nikad ne zoveš?
Molim?
Zašto me nikad ne zoveš?
Zato što nemam tvoj broj.
Pogledaj telefon. Na ekranu ti je, zar ne?
Jeste.
Onda me pozovi.
Halo, Nađa ovde.
Ja sam.
Ko?
Ja sam.
Šta radiš?
Ništa.
A ti?
Na sastanku sam.
- Mislim, ne baš na sastanku... - A na sastanku si?
Baš mi je drago što si me pozvala, jer...
Mislim mnogo na tebe.
Hoćeš da se vidimo?
Da, voleo bih to.
Koga si zvao? Neku ribu?
Prestani, Bent.
Probao sam samo da vam kažem da je upravo zvao jednu damu.
Hajde Lukas! Hajde Lukas! Popij pivo!
Ma naravno! Ma naravno! Naravno da je popio!
- Imam poklon za tebe. - A još nije ni Božić.
Hajde, pomoći ću ti.
- Je li mnogo popio ? - Koliko sam ja video, previše.
Hvala mnogo.
Lukas...
Ti si moj najbolji prijatelj.
Moj najbolji prijatelj.
- Vidimo se uskoro. - Ljubim te.
Pobrinućeš se za njega?
Hvala ti na pomoći.
Pozvaću te ako bude problema.
Agnes...
Moramo da ti kažem nešto.
Znaš li zašto si tako lepa?
Ne.
Zato što ne znaš to.
- Ljubavi moja... - Volim te.
Volim te.
Volim te veoma mnogo.
- Jesi li se načekala? - Da.
Žao mi je.
Ovo je moj pas, Fani.
Moja kuhinja.
- Hoćeš kafu? - Ne.
Fani!
Gde si?
Dođi!
Hvala na lopti.
Radila je to još kad je imala godinu dana.
Fani! Ona hoće ponovo da vidi.
Gde pas spava?
Dole.
- To ti ne smeta? - Ne.
- Bacam loptu. - Baci je.
Dobro.
- Vidiš li išta? - Vidim tebe.
Nećeš da me zadaviš, a?
Sa čarapama ili bez čarapa?
Sa čarapama.
Po prvi put da sam ja vas uplašio!
Lukas!
Zdravo!
- Uhvatiću ja vas! - Možeš li da dođeš?
Evo, dolazim.
Ne mogu da vas uhvatim, deco.
Popiću magični napitak i vratiću se.
Zdravo, Greta.
Zdravo, Lukas. Sedi.
Kako je mali Markus?
Dobro. Nije više tako mali.
Planira da dođe da živi sa mnom pre Božića.
Baš sam se trudila...
ali ne mogu da izbacim to iz glave.
Jedno dete mi je reklo nešto
o čemu moram da popričam s tobom.
Nema problema.
To dete ima bujnu maštu,
ali ja bih ipak da mi to razmotrimo.
Važi, naravno.
O čemu se radi?
Ne mogu da ti kažem tek tako.
To dete kaže da su se neke stvari desile.
Stvari koje su namenjene odraslima.
Kakve stvari? Šta se to desilo?
To dete, muško ili žensko, tvrdi
da te ne voli.
I da su on ili ona videli tvoje intimne delove.
Kako je takva stvar moguća?
Ne znam.
Sranje!
To je ozbiljno,
ali ne brini se.
Ne izvlačim nikakav zaključak.
Videćemo.
Šta je konkretno rečeno?
Ne mogu da ti odgovorim.
Vreme je za voće. Hajde.
Uzmi par dana odmora, saznaćemo više vremenom.
Završi svoj dan.
Naći ćemo rešenje.
U redu.
Da li ste me čekali?
Ne, u redu je.
Ne znam baš kako to ide.
Počnimo odmah.
Klara...
Možeš li da mi ponoviš tačno
ono što si rekla Greti?
Molim te, ispričaj mi šta si mi rekla
u vezi sa srcem.
Ništa nisam rekla.
Dakle, radi se o tome...
da je Greta sve izmislila?
Ili si ti ta koja je sve izmislila?
Dobro.
Onda, pokušaj da mi ispričaš.
Možeš da mu kažeš.
Istina je da si rekla
da si videla
Lukasovu pišu?
Pokušaj da mi kažeš šta je Lukas uradio.
Možeš da pokušaš, Klara.
Hoću da idem da se igram.
Ali treba da odgovoriš.
Ne plaši se.
Ule je fin.
On samo hoće da zna šta se desilo.
Da li ti je on ovde pokazao pišu?
Je l’ tako?
Klimaš glavom.
To je bilo ovde, u vrtiću?
Ispričaj mi šta se desilo.
Greta je rekla da si joj objasnila da je njegova piša bila skroz tvrda.
Njegova piša je bila sasvim čvrsta?
Mislim da jeste. Ne sećam se više.
Ali on ti je pokazao pišu ?
Da li ti je neprijatno da pričaš o Lukasu?
Zato što ti se ne sviđa šta je uradio?
Uradila si kako treba
što si odgovorila na moje pitanje.
Skoro smo gotovi.
Šta je on uradio
pošto ti je pokazao pišu?
Nisam sigurna.
Jesi li ga dodirnula?
Da li se sećaš?
Da li je možda izašlo nešto belo?
To je možda previše zasad.
Možeš da ideš da se igraš.
Misliš?
Da, ali trebalo bi je držati na oku.
Ti i ja, mi se poznajemo.
To je dobra stvar.
Ali u ovom slučaju,
ovo je stvar za policiju.
i treba nam saglasnost njenih roditelja.
Hvala ti na pomoći.
Ne znam kako da se postavim.
Znam da je Klara puna mašte,
ali ovog puta nije stvar u tome.
Naposletku, ona nema razloga da izmišlja.
Ne.
Ule misli da treba prijaviti ovaj slučaj.
Trebalo bi obavestiti vlasti.
Roditeljski sastanak je otkazan?
Mislim da nije.
Zaduženi smo da obavestimo ostale roditelje.
Gde je Klara?
Igra se napolju.
Gde je Lukas?
I on se igra napolju.
Zar ne bi trebalo da ga pošaljemo kući?
Da, bolje je tako.
- Zdravo, Greta. - Zdravo.
- Torsten. - Greta.
Otišli smo na fudbal kad ste zvali.
Sedite.
Mislim da je to bilo u sedam sati.
Da li je sve u redu?
Moramo da popričamo o Klari.
Bilo bi bolje da Torsten sačeka ispred.
Torsten, probudi se! Idi šalji SMS-ove napolju, pa idemo.
Stižem ja.
Šta je uradila?
Desilo se nešto zabranjeno između dece i odraslih.
Veoma mi je žao.
Nisam mogla to da sprečim.
Klara je ispričala
seksualne detalje o jednoj odrasloj osobi
Sumnjam da deca lažu o tim stvarima
Ne razumem najbolje...
Šta to govorite?
Očigledno,
Klara je bila žrtva seksualnog zlostavljanja ovde.
Bez sumnje, od strane nekoga bliskog vašoj porodici.
Seksualnog zlostavljanja?
Tako ona kaže...
Poricaće sve zato što ju je sramota.
Ali...
Kako?
Videćemo koliko je stvar ozbiljna.
Zdravo! Evo kolača...
- Bez laktoze? - Da.
Molim vas za pažnju...
Imamo novu tačku na dnevnom redu.
Sumnjamo na neprimeren
odnos prema deci.
Možemo da posumnjamo
da je jedna odrasla osoba zlostavljala jedno od dece.
Moguće je da ima više žrtava.
Budite oprezni
i posmatrajte moguće simptome.
Mokrenje u krevet, migrene, košmari...
Objasnićemo do detalja.
Zamolila bih vas da pročitate ovu brošuru.
Ovo je ozbiljna optužba.
Nema svrhe paničiti.
Pratićemo proceduru, naravno.
Ćao, Markuse.
Halo?
Tata?
Zašto šapućeš?
Nemam dozvolu da te pozovem.
Ko ti je zabranio?
Da li se nešto desilo?
Plačeš?
Govore svašta o tebi.
Ne smem da pričam s tobom.
Ni da živim s tobom.
Ko ti je to rekao? Tvoja majka?
Kažu da su se desile grozne stvari u vrtiću.
Ne slušaj ih, to nije istina.
Ko je zvao?
Greta, iz vrtića.
Idi u školu normalno.
Pričaćemo o tome večeras.
Ne brini se.
Važi, dušo?
Trebalo je da ti kažem, izvini.
Radi se o tome da... Juče...
rekli su mi da neko dete tvrdi
da sam mu pokazao penis.
Dečak ili devojčica.
Žao mi je, ali...
to je...
stvarno neverovatno!
Obavestili su i Markusovu majku.
Ko?
Zdravo, Lukase!
Zdravo.
Ne sada, dečaci.
Da li je Greta tu?
Mislio sam da si na odmoru.
Moram samo da...
Šta vi radite ovde?
Moram da pričam s tobom.
Zauzeta sam.
Vrati se kući. Pusti Gretu na miru.
Greta!
Vrati se!
Stani!
Gde ćeš, bre?
Smešno je.
Rekla sam ti da ne dolaziš!
Nisam nikome naudio.
Ostani gde si.
Kako si mogao? Gadiš mi se!
Šta sam uradio?
Nije dobro što stojim ovde s tobom.
Reći ću ti šta nije dobro.
Zvala si Markusovu majku
i sada, on nema više prava da dođe.
Šta ti misliš?
Ja verujem deci. Ona ne lažu.
Pusti Markusa na miru. Razumeš?
Pusti moju porodicu van ovoga! Razumeš?
A ti ostavi moju decu na miru.
Ti si bolesna!
Klara je nedužno, nevino dete.
Znači Klara je?
- Dođi. - Pričam, Johane.
- Hajde. - Šta ti je rekla?
To je ćerka mog najboljeg prijatelja.
Hajde dođi.
Sranje, to je Klara!
Moram da pričam sa Teom.
Hajde, dođi.
Šta radiš ovde?
Zašto Ula plače?
Nemoj da ostaješ ovde.
Kakvo je ovo sranje?
Šta je ovo?
Nemamo šta da kažemo jedno drugom.
Jesi li izgubio glavu?
Možda.
Šta gledaš?
Idi, Lukase.
Ćao, Teo.
Moramo da pričamo.
Ostali spavaju.
Idem da potražim nešto za piće.
Napravio sam limunadu.
Ako si žedan...
Hvala.
Slušaj,
treba da pričamo.
Šta da pričamo?
Moraš da pitaš svoju ćerku.
Meni ništa ne kažu.
Ovo poprima neverovatne razmere.
Ti i ja, moramo da raščistimo stvari
i da odemo do Grete
pre nego što se ovo totalno ode u kurac.
Hoćeš da ja pitam Klaru?
- Je l’ to ono što hoćeš? - Da ti pitaš Klaru?
Naravno. Zašto?
Ja je poznajem.
Ona ne laže. Ona nikad nije lagala.
Zašto bi ona lagala?
Ne znam.
Ali, tada je lagala.
Sranje, Lukase...
Nisam pipnuo tvoju ćerku.
Ti to dobro znaš.
I veruješ mi,
zar ne?
Ne znam.
Teo, nisam pipnuo tvoju ćerku.
Ne znam.
Šta se dešava ovde?
Nije trebalo da dolazi ovde.
Pretpostavljam da nije.
- Idi. - Šta sam uradio?
Čisti se!
Šta misliš da sam uradio?
Ućuti i idi! Neću da pričam s tobom!
Nestani!
Zabranjujem ti da sedneš na naš kauč, smrdljivko!
Neću nikad više da te vidim!
Odsećiću ti kurac!
Jesi li lud?
Ako si mi pipnuo ćerku,
prosviraću ti mozak.
A verujem da jesi, zato što ona tako kaže.
Hoćeš da mi uništiš život, je l’ to?
Pogledaj me!
Šta radiš?
Zdravo, KIara.
Zdravo, Lukase.
Idi u svoju sobu.
Agnes!
Ljubavi, hajmo u dnevnu sobu.
Tata je tužan?
Smiriće se on,
videćeš već.
Hajde da sednemo malo ovde da se razbudimo.
Jeste li još ljuti na Lukasa ?
Hajde da sedimo malo ovde.
On ništa nije uradio.
Pričala sam gluposti, to je sve.
A sada sve deca pričaju o tome.
Ništa nije bilo.
Klara, dušo moja...
To je teško razumljivo,
ali dešava se.
Tvoja glavica bi radije da zaboravi šta se desilo.
Teško je misliti ponovo o tome.
Ali to se desilo.
I veoma nam je drago što si nam rekla.
Je l’ važi, dušo?
Dođi!
Idemo da jedemo kolače.
Zdravo, Nađa. Uđi i sedi.
Verovatno si u toku.
Prijavili smo stvar policiji.
Moram li da pričam na engleskom?
Ne, u redu je.
Znajući simptome seksualnog zlostavljanja,
roditelji su pitali decu
da li imaju košmare.
Razumeš li ?
Više roditelja je
prijavilo simptome zlostavljanja.
Preduzeli smo mere.
Zašto sam ja ovde?
Da li je viđaš sa Lukasom?
Je li je on tvoj momak?
Probaću da kažem to na engleskom.
Naš je zadatak
da informišemo vlasti o sličnim slučajevima,
kada je situacija ovako ozbiljna.
U redu. Zbog čega?
Po mom mišljenju,
ovde više niko ne sumnja,
u ono što je Lukas
uradio.
Lukas je dopratio Klaru ovde.
Videli smo iz zajedno.
On ostaje sam sa decom.
U toaletima i u salama za igru.
Kirsten, opet ja. Pozovi me.
Ne odgovara.
Možda joj je potrebno više vremena.
Moram da pričam sa Markusom.
Šta kažu na poslu?
Ćao, Klara.
Zdravo.
Šta radiš ovde?
Mogu li da idem da prošetam Fani?
Da, naravno.
Da li mama zna gde si?
Moraš da pričaš sa njom pre nego što dođeš.
Kažu da si mi učinio zlo.
Da li i ti to misliš?
Ne znam, ne sećam se najbolje.
Šta sam učinio, mala?
Ne sećam se više.
A tu su i drugi.
Koji drugi?
O kome pričaš?
Plašim se.
Hoćeš da se vratiš kući?
A Fani?
Prošetaćeš je neki drugi put.
Bolje bi bilo da se vratiš kući.
Da li si dodirnuotu devojčicu?
Molim?
Ti nisi bolestan čovek, zar ne?
Šta ti misliš?
Stvar je u tome...
što postajem malo...
dezorijentisana... Zbunjena
Šta pričaš?
Ništa. Izvini, nema veze.
Misliš da sam lud?
Bolje bi bilo da ideš. Pokupi svoje stvari.
Prestani.
Želim da odeš.
Zašto ovo radiš ?
Jeste, zlostavljao sam dete.
Šta pričaš, bre, glupačo?
Mrš!
Gubi se.
Pogledaj, pada sneg.
- Samo po patuljku. - Da.
Ovaj,
treba da bude na jezeru, je l’ da?
Baš tako.
Oni se klizaju.
Gde on ide?
Ti odluči.
Ovde.
Ovaj ide tamo gore.
Na taj način može sve da vidi.
Zar ne bi trebalo da bude sa ostalima? Na jezeru?
Pada sneg!
Zar nećeš da dođeš da vidiš?
- Stižem! - Dođi!
Kako je lepo!
Nemoj da se prehladiš.
DECEMBAR
Nešto nije u redu?
Markuse?
Ti si?
Izvini. Dođi.
Uplašio si me.
Nisam želeo.
- Dobro si? - Da.
Ćao, Fani.
Stara moja!
Vrati se.
Zna li ti majka da si ovde?
Da.
Gde je ključ?
Dao sam ga nekome.
Fani, dođi!
Jesi gladan?
Kakav haos! Kako je prljavo.
Dođi.
Stani malo.
Mama je predložila da svratim da ti se javim.
Zar ne bi trebalo da si na času?
Uzeo sam nekoliko slobodnih dana.
Znaš da situacija nije najnormalnija ovde.
Dobio sam otkaz.
To je sada stvar policije,
ali mi nisu rekli baš ništa.
Poludeću od svega.
Mama ne zna da si ovde?
Zar ne?
Sranje, čoveče...
Opet plačem.
Hoćeš da pričaš o tome?
OK je.
- Proći će. - OK je.
- Žao mi je. - OK je.
Ali, to je smešno.
Dođi.
Ćao.
Ali dođavola, to je moje kumče!
Ćao, Markuse.
Zar nemaš pametnija posla nego da dolaziš ovde?
Atmosfera je malo napeta ovde.
Hoćeš kafu?
- Pričao si sa policijom? - Da.
Šta su rekli?
Postavili su mi poprilično pitanja.
Očigledno, dodirivao sam i ostalu decu.
To je ludost.
Totalna.
Ali dođavola, ništa nisi uradio!
Sad su se svi okrenuli protiv mene, Johan, Bent...
Oni su svi izgubili razum.
Previše dopuštaš. Već sam ti stoput rekao.
Kako je, Fani?
Kirsten!
Uvek upali.
Stvarno ne znam...
Hvala.
Proći će. I Markus je sada tu...
Iako neće ni da posluži kuma kafom.
Šta je sa tvojom dozvolom za lov?
- Budite spremni 16-og oktobra. - 16-og?
Dan kada čovek postaje dete, a dete postaje čovek.
Reci mami da si tu.
Markuse ?
Ako se mnogo ljuti, objasniću joj neke stvari.
To će biti 269,50.
- Izvoli. - Hvala.
- Izvoli kusur 30,50. - Hvala.
Markuse!
Da li je tvoj otac tu?
Reci mu da ovde više niste poželjni.
- Zašto? - Ti znaš kako je...
Imamo druge klijente.
Ne pojavljujte se više ovde.
Šta je bilo?
- Je li ovo vaš sin? - Da.
Mogu li?
Zovi mamu i reci joj da dođe da te potraži.
A ja moram da pođem sa njima.
U redu?
Uđite.
Idite na drugu stranu.
Do kurca!
Imaš li ključ od naše kuće?
Ključ? Ne verujem.
- Onda ću doći drugi put. - Markuse!
Jesi OK?
Slušaj, znamo da su ti zatvorili oca.
Mogu li da pričam s tobom?
Šta?
Mogu li da pričam s tobom?
Da, ali oni...
Uđi, jesi li gladan ?
Idi javi se Markusu.
Klara, možeš li da doneseš čaše ?
Ćao, Markuse.
Ćao.
Vidimo se.
On je tamo, sedi.
Markuse, možemo da te odbacimo kolima.
Ili pozovi svoju majku.
Markuse, jesi li u redu?
Samo sam hteo da vas pitam hoćete li da pomognete mom ocu.
Da pomognemo tvom ocu?
Kako to misliš?
Hoćete li da razmislite dobro o tome?
Ti si dobar dečak
i razumem šta ti osećaš.
Nije na tebi da plaćaš za njegove greške.
On nije uradio to za šta je optužen.
Idi u sobu, dušo.
Hoću da pričam s Klarom.
- Zdravo, Klara. - Zdravo.
Jesi li dobro?
Zašto lažeš?
Ja ne lažem.
Hajmo, Klara.
Samo hoću da pričam...
Dosta je bilo!
Prestani!
- Ne pipaj je. - Čisti se!
Dosta je bilo!
Hoću samo da pričam s njom!
Zašto lažeš, kurvo mala?
To nije istina!
- Nek se gubi! - Hoću da pričam s njom!
Dosta.
Sranje!
Prestani, Johane!
Dosta je bilo!
Prestani.
Ostavi me!
Pusti ga!
- Diži se i idi kući. - Briši!
Vrati se kući.
Jebeni kreteni!
Dođite.
Jebeni kreteni!
Srećan sam što te vidim. Uđi, da se zagreješ.
Dođavola, premoren si.
Neko te udario?
Ne.
Mame im ga nabijem!
Tiše, devojčice!
Imamo porodičnu posetu.
Moje dve sestre.
Upoznao si ih kad si bio mali.
Prošlo je mnogo vremena.
Kako je?
Dobro.
Ja ih zovem Čip i Dejl. Skroz su opičene.
Moj otac, koji pokušava da pomogne tvom.
Ovo je Markus, Lukasov sin.
Moji zetovi.
Elias
i Erik.
Ja sam Erik. A ova budala je Elias.
Sedi. Dajte mu vode.
Jesi žedan?
Česmovaču, može?
Hvala.
Markuse, pričao sam s tvojom majkom.
Ne zaboravi da se javiš kući.
U redu?
Znaš šta se dešava s tatom?
Šta ti je rekao tvoj matori?
Rekao mi je da će Lukas sutra
dati izjavu.
U osam i trideset.
Dva su ishoda moguća.
Ili će sudija potvrditi pritvor,
ili će ga pustiti u nedostatku dokaza.
Šta ti misliš da će biti?
Ne znam.
Ali...
Izgleda da sva deca pričaju isto.
Oni opisuju vaš podrum.
Tapete i boju kauča.
Ali kada je policija jutros pretresala kuću...
šta je našla, Markuse ?
Da nema podruma.
Tačno.
- Šta to znači? - Da oni nemaju jebeni podrum.
Šta to znači za Lukasa?
Da i dalje postoji nada.
Kakva je ovo priča?
Deca često izmišljaju
detalje koji ne postoje.
Ne znam da li je u pitanju njihova mašta...
ili samo govore isto što i njihovi drugovi.
Ili njihovi roditelji.
Uvek polazimo od principa da deca govore istinu.
Nažalost, ona često lažu.
A sada?
I šta sad?
Moramo da se čekamo i videćemo.
Sutra ujutru će nas pozvati, a posle ćemo videti.
Zdravo, veliki moj!
Jesi li lepo spavao?
Doneo sam ti sendvič sa sirom i kafu.
Hvala.
Moram da pričam s tobom.
Imam da ti kažem...
Ja sam tvoj kum i možeš uvek da računaš na mene.
Šta god da se desi. U redu?
Upravo sam pričao sa tvojim ocem.
Dobro izgleda.
Dolazi taksijem.
Šta?
Pustili su ga.
Pojedi pecivo i popij kafu.
Posle ćemo sići dole
da poželimo dobrodošlicu tvom ocu.
’Alo!
Prestani da ’vataš tog klinca, ili će te strpati ponovo u zatvor!
Omlet sa slaninom se neće pojesti sam.
Dođi.
Zadovoljstvo je videti te ponovo, braćala!
Fani! Zdravo, moja devojčice!
Moglo je biti gore.
Vas dvoje, uzmite ašov i iskopajte podrum.
Fani se popišala po podu.
To je sigurno policija!
- Fani! - Vratiće se brzo, sine.
Hoćeš da operem gaćice koje sam našao?
Dakle?
Šta hoćeš time da kažeš?
Ništa.
Zanima me samo da li da ih perem.
Ako možeš da ih nađeš.
Naći ću ih za minut.
Ako si ih stavio u prljav veš.
Je l’ ti to devojka?
Tako sam mislio, pre nego što se ovo sve desilo.
U stvari, želeo sam da je upoznaš, ali videćemo.
- A ti, imaš li ti devojku ? - Ne.
To nije moj fazon.
Imati devojku?
Da.
Mislio sam da si imao nešto sa onom nekom Jasminom.
Ne, to je bilo pre više od godinu dana.
Ostani tu.
Ne mrdaj.
Šta je?
- Šta je to, tata? - Vrati se.
Vratimo se.
Dođi, Markuse.
Pusti!
- Mrtvi ste! - Stani.
- Smireno. - Gotovi ste!
Idi tamo.
- Pusti me! - Stani.
Ubiću vas!
Poklaću vas!
Ostavi je napolju.
Lukase?
Hoću da budem sam, Brun.
Gde je Markus?
Jesi li ga poslao majci?
Da.
Molim te, vrati se, dođavola...
Molim te, pusti me, Brun.
Uđi unutra.
Pusti me!
Briši, idi kući!
Idi.
Eto. Srećan Božić.
Srećan Božić, Per.
Želeo bih dva kotleta.
Nemam.
Mislim na ove svinjske kotlete ovde.
Neću ništa da ti prodam.
Imam pravo da kupujem ovde.
Gubi se odavde.
Beži.
Hoću dva kotleta.
Smesta se gubi.
Nemoj da kročiš ovde.
Nisi poželjan.
Udario me je.
Ne udaraš nekog tek tako.
Sad idi.
- Je l’ normalno da nekog tako udariš? - Napolje!
- Mogu da hodam. - Onda idi.
- Hoću moje stvari. - Marš napolje!
Hoću moje stvari!
- Odjebi odavde! - Smesta!
Beži!
I hvala na poseti.
Gubi se!
Vrati se kući. Nemoj da si kročio više ovde.
Da te nikad više nisam vid’o!
Zar ti nisam rekao da odjebeš?
Neću da ponavljam.
Imam samo jednu stvar da ti kažem.
- Sranje! - Šta je bilo?
Moje stvari.
Daj mu šta je njegovo.
Jebem ti sranje!
45,50.
Bože dragi, to je Lukas.
Pogledaj u kakvom je stanju.
Idem da pričam s njim.
Ne, ostanimo ovde dok ne ode.
Gde je Fani?
Ne znam.
Sranje!
BADNJE VEČE
Voleo bih da uđem.
Svi su dobrodošli u kuću Gospoda.
Srećan Božić.
Imaćemo Božićnu misu.
Kao što je to običaj,
započećemo molitvom.
Gospode,
u Tvojoj sam kući, da počujem reči vaše,
Boga oca,
gospoda Isusa Hrista,
i Svetog Duha, u životu i u smrti.
Gospode,
otvaram srce Svetome Duhu, iz ljubavi prema Isusu Hristu,
da naučim da okajem svoje grehe
da verujem u Isusa
i da živim svaki dan u svetosti.
Počuj me, i usliši moje molitve, Bože moj,
u ime Isusa Hrista. Amin.
Badnje veče je posvećeno rođenju Isusovom.
Rođenju sina božjeg.
Dušo, šta nije u redu?
Mogu da vidim na njegovom licu.
Šta da vidiš?
Moramo o tome da razmišljamo moleći se Gospodu.
Oče,
ti se preobražavaš
u dete,
u Božjeg sina.
I to je početak.
Božić je praznik dece.
Ove godine slavimo Božić, kroz Jevanđelje.
Pozvali smo hor vrtića.
koji je, zajedno sa Gretom vredno vežbalo
da bismo svi sada mogli uživati u psalmu
„Dete je rođeno u Vitlejemu“.
Dođite.
Stanite ovde.
Ti tamo.
Klara, ti tu.
Još malčice napred.
„Dete je rođeno u Vitlejemu“
„U Vitlejemu !“
„Raduj se,“
„Jerusalime!“
„Haliluja!“
Šta pričaš ?
Imaš nešto da mi kažeš?
- Hoćeš da pričaš sa mnom? - Prestani.
Imaš nešto da mi kažeš?
Smiri se!
- Smiri se! - Ceo grad je ovde.
- Miran! - Hoćeš da pričaš sa mnom?
Ti si bolestan!
Slušam te!
Dosta je bilo, prljavi psihopato!
Hoću da pričam s Teom.
Gledaj me u oči.
U oči.
Šta vidiš? Vidiš li nešto?
Šta vidiš
Ništa.
Nema ničeg.
Baš ničeg.
Pustite me na miru.
Pusti me na miru sada, Teo.
Idem. Hvala.
Dobio si dovoljno poklona.
Imao si sreće.
To je upravo ono što si želeo.
Sviđa mi se.
Fani...
Lukase...
Zdravo, Lukase.
Nije trebalo da dolaziš.
Klara, draga moja.
To nije Lukas, to je tata.
- Tata, ti plačeš? - Ne.
Samo...
Svet je pun rđavosti.
Ali ako pomažemo jedni druge,
naposletku ćemo je pobediti.
Stvarno si tužan?
Ne.
Ti znaš...
da je Lukas
najbolji prijatelj
tvog oca.
Zajedno,
vozili su motore,
krali jabuke... Već sam ti to rekao.
Pričao sam samo gluposti.
Ništa nije uradio.
Ne.
Spavaj.
Šta radiš ?
Pridruži se ostalima.
Za koga je to ?
Daj mi dva minuta.
i vraćam se.
Teo...
ne idi kod njega.
Pusti me, Agnes.
To sam samo ja.
Šta radiš tu?
Donela sam ti da jedeš. U slučaju da...
Gladan si ?
Hajde, jedi,
ako hoćeš.
Veoma je dobro.
Možeš da se vratiš kući, ako hoćeš.
Ali, zapravo bih volela da ostaneš malo.
Ako se slažeš.
GODINU DANA KASNIJE
- Spreman si ? - Da.
Zdravo, Jorgene.
- Torsten. - Markus.
Ćao, Dan. Vratili smo se.
- Srećan sam što te vidim. - Takođe.
Trebam tišinu.
Skupili smo se iz jednog jedinog razloga.
Ovo je dan
kad mali postane čovek,
a čovek postane mali.
Marckuse, veliki moj,
ti imaš svoju dozvolu za lov
i sutra, u zoru,
biće red na tebe.
Postaćeš čovek.
Osvojićeš šumu.
Priđi, veliki moj.
Velika je radost što te vidim ovde.
Ovo je za tebe.
Voleo bih
da si moj sin
i da ovaj poklon dolazi od mene.
Ali, ovo je poklon od tvog oca.
On ti ga je dao.
To je u porodici već generacijama
i sada,
je tvoj.
Dobro ga pazi.
Tvoj deda
je propustio više od jednog jelena
pre nego što je prehranio porodicu.
Ne zaboravi to. Čestitke (Felacio).
Nadamo se da će popiti čašicu sa nama !
Čašicu sa nama !
U zdravlje i čestitamo !
Ručak je serviran.
Ostao je tamo ?
- Donećemo ga. - Hvala.
To nije lako.
Sve linije koje moraš izbeći.
Da, to i sebi kažem.
Zdravo, KIara.
Sve u redu ?
Kako izbeći ove linije ?
Ne znam. Ima ih toliko.
Dođi.
Pazi.
Treba praviti džinovske korake.
Uspeli smo.
Mislim da je tvoj tata tu.
- Hvala. - Nema na čemu.
Plašiš jelene.
Šta ?
- Sve sam izgubio ? - Ne.
Vraćaju se.
Ostani na svom mestu.
Može da potraje koji trenutak, ali jeleni će doći.
Jesi li spreman ?
FILMO-CENTAR
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM