FILMO-CENTAR - UZIVAJTE U FILMU
Instrumenti smrti - Grad Kostiju
Jeste, ne, znam. Ali kada mi kažeš da nešto uradim, uradiću to.
Šaljem mu e-mail upravo.
Pa, ne znam kada će mi odgovoriti...
zato što nekada ne proverava mail.
Da, a nakon čitanja poezije neću se vraćati kući.
Rođendan mi je. Želim da idem u klub.
Ne, Sajmone, neću je lagati.
Jednostavno joj neću reći.
Idem da parkiram kamion.
Vidimo se kasnije, u redu? - Ok.
Zdravo, Doroti. Kako si?
Ja sam dobro. Hvala na pitanju.
Onda ću pozvati ja, pretpostavljam, i uzeti još karata.
Da, važi, odmah ću to uraditi.
Zdravo. - Sajmon.
Zdravo, Sajmone.
Kaže ti: "Pozovi me".
Upravo je stigla kući.
Sigurna sam da može da te čuje, stoji pored mene.
Zdravo, Luk. - Šta ima, Kleri?
Ne, obućiću se na brzinu.
Da li želiš kafe?
Ako ne prestaneš da pričaš zakasniću.
Vidimo se tamo, ćao.
Da li si uzela...? - Kako se osećaš?
Dobro. Zašto?
Postaraj se da dođeš pravo kući večeras.
Mama, daj. To je samo čitanje pozije.
Znam.
Ćao.
Moraš pričati sa njom, Jocelyn.
Nije spremna. Ne još.
Jeste, spremna je. Ti nisi.
Inače, hvala ti što ovo radiš. Njegova poezija mu mnogo znači
Za to služe prijatelji.
Hajde...
Moja pogrešna destruktivna sila, moja opaka bedra!
Ravna svaku neravninu sa suvom revnošću.
Agonija... Agonija me muči.
Ne mogu da slušam ovo. Da li želiš još jednu kafu?
Da.
Koverat, kao male latice šafrana koje šapuću smrt...
Cappuccino i espresso. - Kiša davi zemlju.
Zdravo. - Hej.
Drhteći povetarci tkaju kroz morbidnu tapiseriju gnojnih bolesti..
Natekla je moja muka.
Evo ga. - Hvala.
Ona plavuša tamo je totalno flertovala sa tobom.
Pitaj je da izađete.
Ne, to ne bi bilo fer. -Zašto?
Pa, zato što se čuvam za nekoga drugog.
Koga? - ...je moja patnja.
Hvala. Hvala najlepše.
Mislim da postaje sve gori. Kao njegov prijatelj,verovatno bi to trebao da mu kažeš.
Možda je njegova poezija dobra. Samo mi to još ne možemo da vidimo.
Hajdemo ovde. Želim da pitam šta znači taj simbol.
Clary, nikada nas neće pustiti.
Večiti optimista.
Ovo toliko ne liči na tebe - Prepusti se barem jednom.
Hej. Šta znači taj simbol?
Koji simbol? - Da, koji ismbol?
Taj tamo. Zar ga ne vidiš?
Ne.
To je bilo jako cool.
Da, uklapamo se.
Opusti se.
Kleri, želiš piće? - Da.
Kleri. Kleri, šta je bilo?
Nisi video?
Znam šta sam videla! Oni su ubili onog dečka koji nas je pustio u klub.
Da li si ti popila nešto? - Bože, ne, Sajmone!
Čuo sam da po nekada upumpavaju halucinogene supstance...
u ventilacioni sistem, kako bi se uverili da se svi lepo provedu.
OK, onda, kako to da si ti dobro? Da li dišemo različit vazduh?
Ne znam. - Hajdemo jednostavno kući.
Dobro si? - Da, dobro sam.
Spavala si ceo dan.
I sinoć si se kasno vratila kući.
Da. Pa, sada sam kući, OK?
Ne možeš ići.
Prodala sam još jednu sliku. Htela sam da proslavim sa tobom.
Šta, tvog jedinog kupca? Ko je on uopšte?
Verovatno samo kupuje tvoje slike jer se loži na tebe.
Sigurna sam da ga samo zavlačiš kao što zavlačiš Luka.
Stvarno želiš da vodimo taj razgovor?
Šta bi to trebalo da znači?
Sajmon. - On mi je kao brat.
Sumnjam da on oseća isto.
OK, važi, idem sada.
Ne, ne, ne možeš. - Ovo je smešno.
Gde ideš? - Idem samo do Java Jones.
Isuse! - Ne. To sam samo ja.
Hajdemo, Sajmone. - Kleri...
Postoji nešto što želim da ti kažem, OK?
Možemo pričati o tome kasnije. - Zdravo, Gospođo Frej.
Gledaj.
Odjednom, počela sam da crtam hiljade ovih stvari, a ne znam ni šta znače.
Ne znam... Mislim da ludim.
Možda si ti kao onaj lik u "Bliskim susretima 3 vrste".
Svi su mislili da je on paranoičan, a onda se ispostavilo da je, pa...
...NLO... sasvim normalano...
Oh Bože, ovo se ne dešava.
Šta? - Ovo se ne dešava.
OK, sada me već plašiš.
Kleri... da li si...?
Šta to gledaš?
Čekaj me ovde.
Gde je pehar, Džousi?
Kako si me pronašao? - Možeš se zahvaliti svojoj ćerki za to.
Zašto te ja mogu videti, a niko drugi ne može?
Hteo sam da ti postavim isto pitanje.
Ne znam ni zašto pričam sa tobom. Ti si ubica.
Hladnokrvni ubica. - Suprotno od miroljubivog ubice?
Znam šta sam videla. - Misliš da znaš.
Zašto crtam ovo?
Znači bio sam u pravu. Ti nisi mundane (ljudsko biće).
Molim. Šta je mundane?
Neko iz ljudskog sveta.
Ako nisam ljudsko biće, onda šta sam?
Idi pronađi pehar.
Kada je ovo počelo? Ne. Ne.
Zašto crtam ovo?
Odgovori mi!
Sajmon...
Možda bi trebala da se javiš. Možda je tvoj dečko.
On nije moj dečko. - Da li on to zna?
Molim te, iritirajuće je.
Mama, dolazim kući. - Ne, ne možeš doći kući!
Da li si me razumela? Nemoj doći kući.
Nazovi Luka. Reci mu da je Valentin živ i da me je pronašao.
Volim te. - Mama!
Reci Valentinu da nikada neće dobiti pehar.
Nemoj to da popiješ! Dolazi ovamo!
Hajde!
Izvini. da li si dobro? - Jesi li dobro? - U redu, ne pomeraj se.
Mama?
Hajde. Hajde.
Dosta je bilo! - Ne!
Dosta je. Mrtvo je.
Šta je do đavola to bilo?
Ne bi mi verovala kada bih ti rekao.
Pokušaj.
To je bio demon.
U pravu si. Ne verujem ti.
I ona stvar koju si videla da sam ubio u klubu, to...
to je takođe bio demon.
Demoni mogu posedovati oblik bilo kojeg živog bića. Ne možeš verovati nikome.
Čak ni ljudima koje poznaješ.
Zašto bih onda trebala verovati tebi?
Jer sam ti upravo spasao život.
Dorotea, otvori! Molim te.
Možeš li...?
Da li znaš šta se desilo mojoj mami?
Znaš li?
Čekaj. Ti možeš da ga vidiš? - Naravno da može, ona je veštica.
Spala si sa kuće od šećera na jednosoban stan?
Da li znaš gde je moja mama? - Žao mi je. Ne znam.
Spomenula je ime: Valentin.
Bolje bi bilo da odete. -Ne, molim te.
Ne dok mi ne kažeš nešto. Bilo šta.
Hajde da vidimo šta karte imaju da nam kažu.
Žao mi je, ali znaš da ja ne verujem u ništa od...
Sedi.
Pređi rukom preko karata.
Moja mama je naslikala ovo.
Da. To je bio poklon.
Hajde da vidimo koja karta će biti izabrana.
As Pehar.
To je smrtni pehar. - Pa?
Ignoriši ga.
To je instrument smrti. Jedan od tri sveta predmeta mog naroda.
Šta radi ovde? - Ne razumem...
Kakve veze sve ovo ima sa mojom mamom.
Tvoja mama je bila senolovac. Kao on.
Ne, moja mama je slikarka.
Nikada ti nije rekla ništa od ovoga, zar ne?
Slušaj, sve što ja znam je da je nestala...
a ja ne znam ni odakle da počnem da je tražim.
Pusti me da te pročitam.
Nešto blokira tvoj um.
Pretpostavljam da je tvoja majka platila nekoga veoma veštog da te zaštiti.
Od čega? - Tvojih sećanja.
Zašto? Ne sećam se ničega što je ona htela da zaboravim.
Čekaj...
Drago mi je da smo se upoznali.
Šta, koji đavo?
Uplašio si me. - Šta se do đavola ovde desilo?
Moja mama je nestala. -Šta?
Neko ju je oteo i uništio stan.
Ovako...
ovaj momak mi pomaže da je pronađem.
Ali ti ne možeš da ga vidiš. I on je...
Kleri.
Sjajno. OK, sada ni ja ne mogu da ga vidim.
Džejs Vejlend. Senolovac.
Sajmon Luis. Čuvar ključeva. Da li si ti stražar?
Nemam pojma o čemu pričaš.
Sada možeš da ga vidiš? - Šta?
Naravno da mogu da ga vidim. O čemu ti pričaš?
Samo sekundu. Ovo je jako zbunjujuće.
Ko je ovo?
To je moj tata. Umro je kada sam imala dve godine.
Kleri. Znači..čekaj.
Tvoja mama je nestala...
A ti se motaš unaokolo sa ovim blanširanim, pozer got čudakom?
Gde si ga našla?
Pa, nisam... On je našao mene. - Šta? On je našao tebe.
Znam kako zvuči. - Proveri ovo.
I čisto da se zna, moja kosa je prirodno plava.
Kleri, Kleri, Kleri, Sajmon? Zvala te je?
Zašto se nisi javio?
Da sam znao da je ozbiljno, javio bih se.
E pa, kako bi to znao kada se nisi javio?
Šta je to?
Ništa dobro.
Da li imaš predstavu kako je došla do ovoga?
Moram da pronađem Luka.
Ovo ne štima, njegov kamion je ovde.
Ovuda.
Ne, ti sačekaj ovde.
Ko je tebe proglasio glavnim?
U redu je. Samo nas obavesti ako neko naiđe.
Poznajem Luka sve ove godine, ali nikada nisam bila ovde dole.
Šta?
Ma daj! - Ne znam.
Pazi, sve što treba da uradiš, je da mi kažeš istinu.
Kažem ti, ne znam gde je pehar.
Znam da ste ti i Džousi bliski. Nisam glup. Zar ne?
Nemoj odgovoriti na to.
Slušaj me, samo mi reci gde je pehar.
I Džousi će biti dobro. Luki, reci mi. Reci mi istinu.
Ne znam. - Ne želiš da me razbesniš!
Kažem ti!
Pitaću te još jednom.
Gde je pehar? -Ne znam.
Svi želimo istu stvar, Luki, zar ne?
Razlika je u tome, što ja mislim da ti znaš gde je. zar ne?
Hajde. Pričaj!
Trebali bi da idemo. - Ne, molim te. Moraš mu pomoći.
Ne razumeš. Oni rade za Valentina.
On je mrtav čovek. Ne mogu mu pomoći.
On mi je kao porodica.
Znaš šta je neverovatno, to što izgledaš toliko ljudski.
Zar nije neverovatno?
Molim te.
E pa, pobesnećeš, promenićeš se.
Želim da vidim kako se menjaš.
Pokaži mi kako se menjaš?
Vidi ti to.
Dečak pas dolazi.
Želiš da mi naskočiš nogu?
Naskačeš na noge? Voliš to?
Želiš da pomirišeš moju zadnjicu?
Želim da vidim kako se menjaš!
Treba samo da mi kažeš gde je Džoslin sakrila pehar.
I dobićeš je nazad. Biće sigurna i spokojna.
Ne želim je nazad. Ne zanima me ni najmanje.
Proveo sam godine...
ulizivajući se toj ženi i njenom derištu kako bi saznao gde je pehar.
Pangborne, slušaj me.
Želim da budem taj koji će ga dati Valentinu.
Da, kako da ne.
Praviš veliku grešku.
Ne verujem ti. Da li mu ti veruješ?
Kleri, beži! - Kleri, slušaj!
Izvinite... pozorniče, hteo bih da prijavim provalu.
i nestalu osobu.
Provaljeno je u kuću moje prijateljice i...
Njena mama je nestala. -Oh, ne. Beži!
Ubio si dva policajca! -Nisu bili policajci! Hajdemo.
Kleri. Ne možeš ostati ovde, pronaćiće te.
Kako je Luk mogao da kaže da mu nije stalo?
Znam ga od kada znam za sebe.
Čitao mi je svako veče. Pakovao me je za školu godinama.
Možda ta sećanja nisu stvarna.
Da li se sećaš šta sam ti rekao?
Ne možeš verovati nikome.
Moram pronaći moju mamu i moram ići kući!
Sigurno mi je nešto promaklo!
Slušaj me, u redu? Rešićemo ovo, ali ne ovde i ne sada.
Moramo te odvesti na sigurno mesto.
Ja sam senolovac, Kleri, štitiću te svojim životom.
Tu ste. Mislio sam da ste iza mene.
Mislio sam da sam vas izgubio.
OK, ićiću sa tobom.
Jesi li sigurna u to? Zato što je upravo ubio dva policajca!
Da pa, to nisu bili policajci.
Izgledali su mi kao policajci.
Nisu bili pravi policajci. - OK.
Odakle im onda auto?
Nisu bili policajci.
Bićemo sigurni ovde.
Kakva je ovo rupa?
Nije rupa.
Ti samo ne možeš da vidiš kako izgleda.
Šta se do đavola dešava? Šta oni traže ovde?
Ujeo je demon.
Kleri. Džejs, uradi nešto.
Da li je ovo deo kada počneš da kidaš...
deliće svoje majice kako bi mi previo rane?
Ako si želela da skinem odeću, trebala si samo pitati.
Probudila se.
Onesvestim se i vi me istetovirate? Mislila sam da se to dešava samo u Vegasu.
To nije tetovaža. - To je runa.
Za sve postoji runa. Čine te nevidljivom, jakom, zaceljuju rane.
Mogu te učiniti i vidljivom. Zato sada mogu da ga vidim.
Čak i ako si gladna... -Ne.
To što je runa uticala na tebe je znak da si ti jedna od nas.
Ne razumem. - Ljudska bića ne mogu da prežive to.
Rune su prejake za njih, zato...
Pa, sada definitivno znamo da imaš senolovačke krvi.
Čekaj. Zar pre nije bilo definitivno?
Pa, postalo je definitivno kada nije umrla, da.
Evo. Probaj da li ti odgovara. Nemamo goste svaki dan.
Posebno ne devojke.
Zar ne bismo trebali pozvati policiju? Mislim pravu policiju?
To je dobra ideja.
Ne znam kako se niko toga nije setio u proteklih hiljadu godina.
Hodž je spreman za nju.
Želi da je vidi nasamo u biblioteci.
Ko je Hodž?
On je glavni u institutu.
OK, hajdemo.
Na hiljade senolovaca je ovde našlo utočište.
Ali, kao što vidiš, sada smo samo mi ovde.
Bez smrtnog pehara, mi smo izumirajuća vrsta.
Ili se rodiš kao senolovac...
ili piješ iz smrtnog pehara.
Ideš?
Daleko si od Bruklina, zar ne?
Kloni se Džejsa.
Mislićeš da je Hodž malo eksentričan.
Ali on je jedan od najboljih senolovaca ikada.
Dođi, daj mi to.
Zar ne misliš da je malo riskantno...
pozvati stranca u srce instituta?
Ne. Mislim da joj možemo verovati.
A šta je sa njenim ljudskim prijateljem? - Dobro, to je bilo po nahođenju.
Kada ti nešto radiš po nahođenju, loše se završi.
Budi pažljiv. Runa za zaceljenje slomljenog srca je najbolnija.
Otićiće odavde za jedan dan. Obećavam.
Džejs.
Ona je bila jedna od najboljih, tvoja mama.
Ali ne razumem zašto je... - Juče si bila..
obična devojka.
Danas se osećaš kao da ti je ceo svet prevrnut naglavačke
Postoji samo jedna stvar koju treba da znaš.
Priče koje si slušala kao devojčica...
sve o čudovištima i noćnim morama...
legendama šaputanim oko logorske vatre...
sve su istinite.
Demon? - Da.
Demon?
Ne. Vukodlaci nisu demoni.
Imamo primirje sa stanovnicima podzemnog sveta.
Stanovnici podzemnog sveta? Šta je to, ljudi koji žive ispod 14te ulice?
Stanovnici podzemnog sveta
Vampiri, vukodlaci, vešci.
Vešci. Cool.
Kako onda ubiješ zombija?
Ne ubiješ. - Naravno. Oni su već mrtvi.
Ne. Oni ne postoje.
Znači to je čuveni pehar o kojem svi pričaju.
Replika. Ali, da.
Znaš, Džejs je baš posebna priča.
I ti bi bio, da si kao dete gledao kako ti ubijaju oca.
Da nije njega, mi bi bili mrtvi.
Spasao je naše živote više puta nego što želim da priznam.
Važi.
Legenda kaže...
Krstaši su dozvali anđela.
Anđela Razazijela.
Razazijel je sipao svoju krv u pehar...
i oni koji su pili is pehara su postali polu anđeli, polu ljudi.
Senolovci.
kao i njihova deca, i deca njihove dece.
Početak velike moći.
Dovoljno jake da povrati ravnotežu...
i da zaštiti svet u ratu protiv zla..
u ratu koji ne može da se dobije...
ali se mora boriti.
Demoni ne umiru lako.
Dok mi sa druge strane... mi smo ostali smrtni.
Zašto ne iskoriste pehar da naprave još senolovaca?
Valentin je rekao isto to.
Klava (The Clave), čuvari pehara, plašili su se da koriste njegovu moć.
Znali su da neće preživeti svako ko ga koristi.
Valentin Morgenstin je skupio krug prijatelja...
mlade senolovce iste ideologije...
Kako bi mu pomogli da ukrade smrtni pehar.
Ali on nije želeo da spasi ljudsku vrstu.
On je verovao da mora doći do evolucije senolovaca...
nešto još moćnije.
Počeo je da eksperimentiše koristeći smrtni pehar.
Naučio je kako da dozove demone.
Čak je i sam uzimeo demonsku krv kako bi ih kontrolisao.
Želeo je da vlada.
Tvoja majka, kako bi to sprečila, ukrala je pehar od njega...
i nestala.
Ali ako je ona jedina koja zna gde je pehar, onda...
Možda nije. Možda je nekome rekla.
Nekome ko ne zna da zna.
Tiha braća su spremna za nju.
Zašto Hodž nije došao sa nama?
On nije napuštao institut godinama. Neki kažu da je u pitanju vradžbina.
On je agrofobičan.
Da li je to on?
Ne, to je Harold, čuvar.
Ono je on.
Da li si sigurna da želiš da prođeš kroz ovo?
Pomoćićemo ti da se setiš.
Probudićeš mrtve.
Prosto ne mogu da verujem da je ovo mesto odmah izvan grada.
Dobro došla u Grad Kostiju.
Odavde tiha braća crpe svoju moć...
iz kostiju i pepela senolovaca.
Svi oni su sahranjeni ovde?
Da. Jednoga dana to ću biti i ja.
Ovo je najdalje što ja mogu da idem.
Bićeš dobro.
Znači ti si već radio ovo?
Ne.
Moraš slušati svojim umom.
Mama?
Idi, idi.
Kleri, ovo je Luk.
Moj dragi prijatelj, možeš mu verovati.
Zdravo, Kleri.
Nemoj reći.
Nemoj dirati to.
To je samo stari pehar Kleri.
Kleri...
Kleri, da li si dobro?
Kleri.
Blokada je jača nego što smo očekivali.
Može je ukloniti samo onaj koji ju je i stavio.
Nemam pojma ko ju je stavio.
Napisala si to.
Tvoj um se seća izvrnutih slika.
Samo treba da gledaš na to drugačije.
B-E-J-N.
Bejn. - Ko?
Magnus Bejn, on je veštac. Trebao sam pretpostaviti.
Pa, hajdemo onda da popričamo sa njim.
Ne ide to tako.
Treba ti pomoć od Izabel.
Ovo je top. - To je haljina.
Ne mogu ići u ovome.
Možda sa pravim cipelama...
Ne. Mislim, ova haljina je preuska, kao druga koža.
Zar nemaš ništa drugo?
Ako budeš išla u svom stilu, izgledaćeš kao ljudsko biće...
Nećemo moći prići Magnusu Bejnu ni na sto metara.
On je visoki veštac Bruklina.
Prestani da kukaš. Dođi vamo.
Drži ovo.
Onom dečku, Aleku, se ne sviđam baš.
Taj momak, Alek, je moj brat.
Da li Džejs zna kako se Alek oseća prema njemu?
Zar je toliko očigledno?
Meni to i nije baš toliko velika stvar.
Nije ni meni. Ali jeste Klavi.
Ja ne pišem pravila.
Vidiš? Lepa si.
Kako će mi to što sam obučena ko kurva pomoći da nađem mamu?
Lakše malo, to je moja odeća.
Zar ne izgleda super, Alek?
Izgleda kao neko čiji bi broj telefona trebao biti na zidu WC u kafiću.
Ja mislim da izgleda lepo.
Čekaj, bila sam već ovde.
Čekaj. -Šta?
Je li ovako bolje? -Ovako je bolje. -Da.
Vidi, vidi. Ko je ovde.
Ne sećam se da sam pozvao decu Nephilima.
Magnus Bejn. Moramo da pričamo.
Znate da vas ne volim, ali dopustiću da ostanete.
Ali samo zbog zgodnog.
Hvala ti. Hvala.
Šta?
Mislio sam na njega.
Onog sa plavim očima.
i zbog Kleri.
Čekaj. Kako znaš njeno ime?
Pođi sa mnom.
Gde ti je majka? -Nestala je.
To objašnjava sve.
Svake godine te je dovodila ovde.
Nikada nije porpustila zakazan termin.
Ne ispadne svaka vradžbina tako dobro kao ona koju sam izveo na tebi.
Čim počneš da crtaš runu Anđela...
to je znak da vradžbina nestaje.
Stavio sam je u tvoj um, kako bi tvoja mama znala kada da dođe.
Sve što bi videla iz sveta senki, zaboravila bi...
čak i dok to gledaš.
Ali kako si rasla, moj tretman je bio češće potreban.
Znala je da će morati da ti kaže jednog dana. Ali ne dok ne budeš spremna...
Želela je da održi blokadu na tvom umu. Tako je ona to želela.
Šta misliš koliko ćemo dugo biti ovde?
Opusti se Sajmone, OK?
Ne pij to!
Sajmone!
Nestaće vremenom.
Već je počelo da nestaje, inače ne bi bila ovde.
Moram se setiti.
Moja mama nema vremena. Molim te, sigurno postoji nešto što možeš da uradiš.
Ti si taj koji je kupovao slike moje majke.
Zašto si ih kupio sve?
Znao sam da joj je trebalo para.
Imaš čak i portret mog oca.
To nije tvoj otac. On je vojnik koji je poginuo u Iraku.
Džoslin ga nije nikada ni upoznala.
Zamoljena je da nacrta portret, ali udovica nije mogla da podnese.
Ipak, zadržala je slike... -Kako bi se pretvarala da je on moj otac.
Sve što je ona radila, radila je za tebe.
Celo postojanje tvoje majke... bežanje, skrivanje, laži...
sve je radila da te zaštiti.
Da li je ikada rekla nešto što je istina?
Postoji mapa u tvojoj glavi, Kleri.
Nađi pehar i odvešće te do tvoje majke.
Odveli su Sajmona.
Ko? -Vampiri.
Nemoj zaboraviti, tvoja majka je bežala od senolovaca.
Hajde da pronađemo Sajmona.
Ne možemo provaliti u leglo vampira. Nikada nećemo naučiti...
Ne počinji opet. -Džejs, znaš koja su pravila.
Šta radimo ovde? Mislila sam da tražimo Sajmona.
Znamo gde je on, treba samo da pokupimo neke stvari.
Šta je ovo, nekakav dogovor koji imate sa crvom?
Demoni postoje širom sveta u različitim oblicima.
Senolovci nisu vezani ni za jednu posebnu relegiju.
Za uzvrat, sve religije nam pomažu u borbi.
Isto tako smo mogli otići u Sinagogu ili Šicu Hram.
Evo ga.
Ispod svakog oltara u svakoj crkvi...
naćićeš ovo.
U šta onda veruješ?
Verujem u sebe.
Znam da je moj posao da ubijam demone. Ne moram verovati u ništa drugo.
Šta je sa Anđelom Razazijelom? -Da to je divna priča.
Da, ali Hodž kaže... -Hodž bi trebao izlaziti češće.
Mislila sam... -Slušaj...
Lovim demone trećinu svog života.
I za svo to vreme nikada nisam video anđela.
Evo.
Evo, uzmi ovaj.
Ja ne znam... -Evo, pokazaću ti.
To je pištolj za vampire. Moraš probiti srce.
Pritisni na srce.
Opali.
Napuni.
I onda možeš opet.
"Hotel smrti"?
Ne možeš reći da nemaju smisao za humor.
Hajde.
Šta je toliko posebno u njoj? -Hrabra je.
Mi smo senolovci. Svi smo hrabri. -Ona nije odgajana kao mi.
Ona je drugačija. -Zbog nje ćemo svi poginuti.
To je Sajmonova majica.
Ovde je, gore.
Sajmone!
Oh Bože! -Kleri, čekaj.
Kleri! -Ne, osećam ga!
Pomozi mi.
Hajde. Hajde.
Proklete čizme!
Evo... Eto ti.
Hajdemo, držite čvrsto.
Polako.
Pažljivo.
Živ je! -Pažljivo.
Idi. Beži odavde. Ne žele mene, žele tebe. Žele pehar!
Hajde! Idemo. -Dobro sam.
Idemo.
Ne, ovde.
Ovuda!
Džejs!
Iza tebe!
Hajde!
Previše ih je.
Imaj malo vere.
Bežite!
Džejs, treba mi nož.
Sunce! -Hajdemo!
Pomozi Sajmonu!
Kleri!
Drži se!
Hvala ti...
što si spasao Sajmona.
Da li si dobro? -Dobro sam.
Kleri.
Mogu li da popričam sa tobom?
Da. Pošla sam da vidim Sajmona.
Želim da odeš odavde.
Šta? -Zbog tebe smo skoro poginuli.
Žao mi je. Nismo imali izbora. Morali smo spasiti Sajmona. I Džejs...
Džejs misli da mora da spasi svet.
Ali ti ne moraš da ga podupireš u tome.
Ali to vi radite. -Da!
Mi, mi to radimo.
Mi smo tim. Ti si samo teret...
Ljudsko biće. -Ja nisam ljudsko biće!
I da si ti upola hrabar koliko tvrdiš da jesi, priznao bi...
Šta?
Priznao bi da si zaljubljen u Džejsa.
I da se zapravo o tome radi!
Ako ikada kažeš bilo šta slično...
Ubiću te.
Koliko dugo sam bio u nesvesti? -Ceo dan.
Našla sam tvoje naočare.
Jedno staklo je napuklo.
Čudno.
Izgleda mi više nisu potrebne.
I, šta crtaš?
Ništa.
Dobro si? -Da, bilo je ludo.
Žao mi je što ti nisam verovao. Sada razumem.
I... mora da sam se onesvestio.
i onda si se pojavila.
Slušaj, znam...
Ja sam uvek bio taj kojem si više bila potrebna ti, nego ja tebi.
To nije istina. -Da, jeste. Nikada mi nije smetalo.
Uvek sam imala samo moju mamu, Luka i tebe.
Nemoj misliti da mi nisi bitan.
OK. -OK.
Šta ti je taj klavir skrivio?
Sviraš kao da si izgubio jedinu pravu ljubav.
Nažalost, moja jedina prava ljubav je prema meni samom.
Barem ne moraš brinuti da ćeš biti odbijen.
Nije nužno.
Odbijem sebe, sa vremena na vreme čisto da bi bilo zanimljivo.
Ne sviraš sa mnogo strasti.
U tome je problem. Sviram sa previše emocija.
Trebalo bi da se svira jednostavno prateći note.
Bez interpretacija.
Muzika bi trebala imati emociju.
Demoni reaguju na određene frekvencije kada se dva tona preklapaju.
To ih izluđuje.
Vidiš, Bah je to otkrio i napravio sistem...
Koristeći mehanički napredak u muzičkim tonovima.
To nam pomaže da otkrijemo demone.
Znači Bah je bio senolovac?
Da.
Znači Bah je demonima...
ono što je luk vampirima.
Tako nešto.
Mislim, može ti nestati luka. Ne može ti nikada zapravo nestati muzike.
Da li ovde držite svoje igračke?
Zabavnije je. Hajde.
To je portal. Kao Bermudski trougao, čudo prirode.
Institut je sagrađen oko njega.
Neki kažu da je institut bio prva zgrada u Nju Jorku.
Dimenzije nisu samo prave linije.
Postoje krive, uglovi i udice.
Malo je teško objasniti...
...portal te može odvesti bilo gde u ovoj dimenziji.
Čim probiješ površinu...
prebaciš se tamo gde tvoje najdublje misli teže.
To znači da moja mama! -Čekaj!
Ceo život treniramo kako da ga koristimo...
Stvaramo sliku gde bi trebao da nas odvede...
a za to je potrebna velika koncetracija.
Ako bi prošla kroz njega bez treninga...
mogla bi završiti u limbu, izgubljena u svom umu zauvek.
Evo, daj da ti pokažem.
Hajde.
Ne viri.
Baš cool, zar ne?
Sada, ti i ja...
imamo rođendan koji treba proslaviti.
Kako si znao?
Istraživanje, kada sam pokušao da te nađem.
Niko ne dolazi ovde. Tako da smo sami.
Ovo je prelepo.
Izvini, nema torte.
Nisam očekivala ništa. Tako da je ovo super.
Svako bi trebao dobiti nešto za rođendan.
Šta si ti dobio? -Oružje, uglavnom.
Siguran sam da te to ne iznenađuje. -Sada me više ništa ne može iznenaditi.
Kada sam imao devet godina...
otac mi je dao jastreba.
Rekao mi je da ga naučim poslušnosti.
Trebao sam ga držati slepim, ali nisam mogao.
Umesto toga mazio sam ga dok mi nije verovao.
Savršeno sam ga pripitomio.
Odneo sam ga ocu očekujući da će biti ponosan na mene.
Rekao mi je: "Rekao sam ti da ga učiniš poslušnim."
Umesto toga, naučio si ga da te voli.
Nisi ga pripitomio, slomio si ga...
Uzeo je pticu i slomio joj vrat.
Plakao sam celu noć, više nikada nisam plakao.
Da li si mu ikada oprostio?
Uradio je to da bi me učinio jačim.
Da li to znači Vejlend?
Ponoć.
Gledaj ovo.
Kada devojka kaže da želi veliki kamen, ne misli bukvalno veliki kamen.
Svaki senolovac mora imati svoju kamen runu.
Imamo društvo.
To je Hodžova ptica.
Trebali bi ići.
OK. Sada definitivno moramo ići.
Žao mi je zbog sistema za navodnjavanje.
Zaboravio sam na to.
Da li ćeš spavati?
Da li si ti umoran?
Nikada nisam bio budniji.
Sajmone! Mislila sam da... -Spavam? Da, spavao sam.
Mi smo samo...
Bilo bi dobro da sledeći put spomeneš da već imaš muškarca...
u krevetu, kako bi izbegli ovakvu neprijatnu situaciju.
Pozvala si ga u krevet? -Znam. Smešno, zar ne?
Nikada ne bismo svi stali. -Nisam ga pozvala u krevet.
Samo smo se ljubili.
Kako lako odbacuješ našu ljubav.
Džejs!
Kasno je i žao mi je što smo te probudili. -I meni je.
Hajde, idi za njim. Izvini mu se.
Idi i reci mu kako je on poseban.
Prestani tako da se ponašaš! -Kako?
Kao da te ništa ne povređuje.
Pa, možda si trebala misliti na to pre nego što si me poljubila.
Ja sam tebe poljubila?
Ne brini. Ni meni nije bilo toliko posebno.
Stvarno mi je žao Sajmone.
Ali zar nisi malopre bio... - Tražio sam tebe.
Gde ideš? - Kući.
Očigledno sam istrošio svoju dobrodošlicu.
Žao mi je, OK? Nije baš bilo planirano.
Pusti me da pogađam: samo se desilo. Molim te!
Slušaj, znam da ti se on baš ne sviđa... - Zapravo, mrzim ga!
Zašto? - Mislio sam da si bolja od toga.
Šta bi to trebalo da znači?
Ja sam taj koji je uvek bio tu za tebe, ne on!
Zaljubljen sam u tebe.
I očigledno je da se ti ne osećaš tako.
To je... - Nemoj.
Nema šta da se kaže.
I, Kleri, on te samo koristi kako bi došao do pehara.
Sajmone...
Tvoja majka je bila jedina koja to može.
Ali ja to nikada pre nisam mogla.
Izgleda, da blokada nije bila samo na tvojim sećanjima...
već i na tvojim sposobnostima.
Džejs, ja... - Nemoj mi reći.
Imaš hitnu potrebu da slikaš i treba ti goli model.
Nisam raspoložen. - Slušaj me!
Znam gde je moja mama sakrila pehar.
Hej. - Hej.
Kleri, wow. Izgledaš drugačije.
Da, pozajmila sam ovo.
Mislim, super odeća. Dobra je.
Da... ne mogu sada da pričam. Izvini.
Kleri.
Došla sam po tarot karte.
Zašto? Trebaju mi.
Znaš one, koje je naslikala moja mama.
Pogledaću ih kratko i vratiću ti ih.
Ta oružja neće ući sa vama.
Ovo je kuća mira.
Ostavi ih tamo.
Kako se osećaš danas?
Dobro. Dobro.
Mladiću, taj klavir nije naštimovan.
Molim te nemoj.
Mladiću...
Prekini.
Ta melodija...
nije jedna od mojih omiljenih.
Prestani!
Daj da pogledam!
Kleri, beži!
Zdravo, madam Dorotea.
Da li ste videli Kleri? Dobio sam poruku da je ovde.
Ne.
OK. Onda ću samo...
Sajmone!
Sajmone! To nije zapravo ona!
Ja ću se postarati za njega.
Sajmone!
Kod nje je pehar!
Sajmone!
Žao mi je. Žao mi je.
Džejse!
Rune ne deluju.
Sajmone, prati me.
Iseci ovo.
Nemoj, dosta si uradila. - Ne pričaj tako sa njom.
Ovo nije njena krivica. -U pravu si. Ovo je tvoja krivica.
Izabel! - Alek ti je rekao...
da ćeš biti povređen. Da ćemo svi biti povređeni.
Sada on umire.
Morali smo uzeti smrtni pehar.
Postoje i drugi načini,oni zbog kojih tvoj najbolji prijatelj neće umreti.
Zašto ne odeš po Hodža?
NIkada nisam htela da se nešto desi Aleku. Žao mi je.
Složili smo se da ćemo ovo uraditi zajedno. Mi smo tim.
Od kada je Kleri došla nismo tim.
Hodže!
Aleku je gore.
Znam.
Već sam pozvao nekoga.
Da li ste uzeli pehar?
Šta ćemo sada?
Hodže.
Ne znaš kako je živeti sa kletvom Klave...
kada ne možeš ni da proviriš napolje.
Bojiš se i da otvoriš prozor.
Molim te nemoj me osuđivati, Kleri.
Hodže, šta si to uradio?
Oduvek sam znao da ćeš mi doneti pehar.
Bilo je samo pitanje vremena.
Gde je ona?
Ona je dobro.
Dobio si šta si želeo, sada je pusti.
Moram se uveriti da je pravi.
Svi hoće pehar iz pogrešnih razloga.
A ti ne?
Sa ovim peharom mogu da pročistim moju krvnu liniju...
spasim našu rasu.
Možda ne znaš mnogo o ljudskoj istoriji...
ali mogu ti reći, kada ljudi počnu da pričaju o čišćenju ljudske rase...
nikada se ne završi dobro.
Zato je moja majka provela ceo život sakrivajući pehar od tebe.
Ne. Ona nije krila pehar.
Krila je tebe.
Pij. - Neću piti to.
Zašto se toliko plašiš?
Pila si ovo i pre nego što si se rodila.
Dao sam tvojoj majci dok si ti još bila u utrobi.
Hajde Kleri. Morala si pretpostaviti do sada.
Veliki talenat koji je tvoja majka toliko želela da sakrije.
Šta misliš odakle ti?
Ti si moja ćerka.
Moja krv teče kroz tvoje vene.
Sada... pij.
Pij!
Izvadi ga!
Ne!
Neko je upravo prošao kroz portal.
Idem da proverim.
Izvini. Malo sam se zaneo.
Luk, ti si... - Kleri, slušaj me.
Slušaj. Ne plaši se. Slušaj. - Ne diraj me!
Hej. Nema potrebe za tim.
Ta stvar će se vratiti. Nismo sigurni ovde.
Skočila sam kroz portal da bi pobegla od Valentina.
Mislila sam da ću otići kod mame.
Umesto toga, završila sam na poslednjem mestu gde bih želela biti.
Slušaj...
Portal te je doveo ovde, sigurno si mislila na mene.
Duboko u sebi, znaš da mi možeš verovati.
Rekao si da te ni najmanje ne zanima šta će se desiti sa nama dvema.
Samo si želeo pehar kao i svi ostali.
Rekao sam to da bih te zaštitio. Šta sam drugo mogao da učinim?
Nadgledao sam te svo ovo vreme.
To si bio ti u hotelu.
Dobar pogodak, onako usput.
Šta će biti sa mnom?
Šta sa tobom? -Imali smo dogovor.
Pa, ja još uvek nemam pehar, zar ne?
Ja sam ispunio svoj deo pogodbe.
Ne, nisi. -Dao sam ti pehar.
Ti si ga predao Kleri. To nije moja krivica. Sada je ukloni.
Slušaj, to je sve u tvojoj glavi.
Ne. Ne.
Ovo je kletva. -Stvarno? Kletva?
To je samo izgovor za pravi problem...
koji je ovde.
Zar stvarno misliš da ja mogu da popravim to?
Dao sam ti pehar. Otkloni strah.
Bez pehara, ja sam zaglavljen ovde isto koliko i ti.
Osim što je moj strah realan.
Svaki stanovnik podzemnog sveta, svaki član Klave...
svaki senolovac...
sa obe strane portala me traži.
Biće mi potrebna sva pomoć koju mogu da dobijem.
Ne moraš prolaziti kroz ovo, Valentine.
Demon nikada nije ušao u institut.
E pa, možda je vreme da se to promeni.
Čekao sam sve ove godine da to uradim.
Kleri mi nije ostavila drugi izbor.
Ona će se vratiti.
Stvarno?
I zbog čega si toliko siguran u to.
Ovde je neko koga ona želi podjednako koliko želi i svoju majku.
Mogao bi ih lagati i reći im da su oboje tvoja deca...
slomićeš im srca.
Šta mogu reći?
Slomljeni su najbolji sledbenici.
Pogledaj se. Voleti znači uništiti.
Gde je do đavola Hodž? Nemamo mnogo vremena.
Da li ti ovo izgleda dobro?
Ne.
Hej, gledaj.
Magnus?
Biće mi potrebno sve ovo. Mnogo toga.
Uzmi ovo.
Zaključaj zgradu.
Nemoj to da radiš!
Valentine.
Džonatane.
Kako znaš moje pravo ime?
Niko mene zove tako.
Da li je istina? Da li je Valentin moj otac?
Znaš, on je bio veliki čovek...
sve do njegovog konflikta sa Klavom.
Ali kada je tvoja mama pobegla sa peharom...
plašio se kazne koju će mu presuditi Klava...
spalio je njihovu kuću do temelja.
Želeo je da svet veruje da je mrtav.
U pepelu smo našli ostatke čoveka i deteta.
Čekaj, deteta?
Valentin je bio pobesneo...
želeo je da ona veruje da se je ubio i sebe i njihovog sina...
tvog brata.
Imam brata?
Džonatan Kristofer Morgenstin
Lažeš. Moje ime je Džejs Vejlend.
I moja porodica je Vejlend.
Misiš da je Kleri jedina koja ima blokadu na umu?
Pusti me da ti pokažem istinu.
NIsi ga pripitomio. Slomio si ga.
Ne!
Ti nisi moj otac.
Vratio sam se da bih ti pokazao ko si ti zapravo.
Znam da nisi srećan ovde. Okovan pravilima.
Tvoje mesto je uz mene.
Ti si Morgenstin. Ti si moj sin.
Moje ime je Džejs Vejlend.
Ja sam Vejlend.
Žao mi je što moram ovo da ti kažem, ali vreme je da saznaš istinu.
Nemoj.
Sve je u percepciji.
Vidiš? Morgenstin.
Uzmi ovo. OK.
Izabel...
Kleri? Našli smo tvoju mamu.
Našli su je. ona je u institutu.
Alarik.
Luk je, da li možeš da vidiš to?
Da, vidim.
Momci, moramo ići. Potrebni smo Luku.
Gde idemo? U institut.
Prekršićemo akorde (zakon Klave).
Nećemo ako ostanemo u ljudskom obliku
Hajdemo! Idemo, idemo!
Hajde, polazak!
Hajde!
Spremni smo za polazak. Svi su obavešteni.
Ovo je Alerik. On je jedan od nas.
Hajde. Možaš isturiti glavu kroz prozor ako želiš.
Ja sam vukodlak, ne zlatni retriver.
Sajmone!
Sačekaj ovde, odmah se vraćam. Šta? Ne.
Izabel, ne mogu jednostavno... Ne. Izabel.
Daj, Izabel, gde si?
U redu, polazite!
Hajde, brže!
U redu.
Vukodlaci su došli da nas spasu.
Nisam mislio da ću to ikada reći.
Konačno! Izabel.
Otvori vrata.
Izgleda da reaguje. Preživeće.
Budi oprezna.
Pod napadom ste.
Prizivanje svih prokletih demona...
Beži!
Gde idemo? Postoji drugi izlaz!
Čekaj.
Izabel!
Skoro sam te ubila. - Da.
Da li si dobro? - Da, dobro sam.
Ovo mesto je puno demona.
To je nemoguće. Institut je na svetoj zemlji.
Izgleda da njima niko to nije rekao.
Neko ih je pustio, neko iznutra.
Ovo je spasilačka misija. Nismo opremljeni da se borimo protiv demona.
Razdvojite se! Onuda.
Povuci se! Hajde!
Dobro bi nam došla pomoć, Alarik!
Alarik!
Hajde. Mora da postoji drugi izlaz odavde, zar ne?
Ne, ne postoji, Sajmone!
Ne možemo ih više zadržati.
Sklonite se.
Sklonite se!
Kleri, koja je to runa?
Ne znam, samo je... -Nikada je pre nisam videla.
Stvarno? -Nije iz knjige.
Bledi.
Odnekud dolaze. Zaustaviću ih.
Hajde.
Idite vi. Stićićemo vas.
Ne!
Dolaze iz kupole. Hajde.
Džoslin, nikada nisi napustila moje srce.
Došao sam da te odvedem kući.
Ona ne ide nigde.
Kako si došla ovde?
Moćnija si nego što sam očekivao.
Kloni je se.
Šta kog đavola?
Samo saslušaj šta ima da kaže.
Nije onako kako misliš.
Konačno...
Oba moja deteta zajedno.
Moja ćerka i moj sin.
Žao mi je, Kleri.
Nisam znao.
Valentin laže.
Ti si sin Majkla Vejlenda. Luk je rekao da je moj brat mrtav.
Umro je u požaru i pronašli su njegove ostatke u pepelu.
Poveo sam Džonatana kada sam pobegao.
Kosti su bile od deteta kojeg su ubili vukodlaci.
Voleo bih da nije istina.
Ona ne želi da ti veruje...
zato što je zaljubljena u tebe Džonatane.
Mislila sam da je tvoje ime Džejs.
Džejs je nadimak.
Džonatan Kristofer...
J.C.(Jonathan Christopher)
Džejs.
Eno je ručka.
Ti priđi kupoli, a ja ću ih zadržati.
Izvadi pehar, Kleri.
Izvadi moj pehar! Želim pehar!
Rekao si da je nećeš povrediti!
Dosta je.
Sada!
Zaglavljeno je! - Zatvori ga!
Ne mogu!
Mislim da nedostaje deo!
Kleri!
Ovo mi je stvarno potrebno!
Mama?
Pronađi ostale. - U redu.
U redu. Hoćeš li ti gore ili dole?
Nisam baš lud za podrumima.
Ne mogu ih više zadržati.
Sajmone, požuri!
Kleri.
Zdravo, gospodine Garovej.
Izgleda da imaš baš težak ("ruff") dan.
Mislim da je najhumanije što mogu da uradim...
je da te uspavam.
Ali želeo si da vidiš kako se menjam?
Želim.
Diži se!
Pa dečko, koliko daleko želiš da idem?
Do kraja.
Sajmone!
Izabel!
Osloni se na mene!
Izlazite! Hajde! -OK.
Bežite odavde!
Hajde.
Idite!
Neko mi je rekao da voliš da sviraš.
Johan bi bio ponosan.
Sada ćeš umreti od mača Razazijela.
Stani!
Inače ću ga pustiti!
Ne želiš to da uradiš.
Nemoj mu ga dati, Kleri.
Slušaj me.
Preklinjem te, kao tvoj otac..
Da si ti stvarno moj otac, znao bi me dovoljno dobro...
da bi mogao da pretpostaviš gde će pehar otići.
Gde ga šalju moje najdublje misli.
Ti ne znaš ništa o meni.
Ti nisi moj tata. Nikada to nećeš biti.
Obećavam ti da me više nikada nećeš videti.
Hvala ti Kleri.
Bez ovog pehara, izgubljeni smo.
Ne mi...
ti.
Kleri ne!
Nemoj me pustiti! - Nikad!
Evo!
Da li si dobro?
Ne znam.
Razumem zašto si uradila to što si uradila.
I opraštam ti.
Želim da znaš da je...
tvoja tajna sigurna kod mene.
Hej.
I, kako je ona?
Stabilno.
Doktori ne znaju šta je uzela, zato samo možemo da čekamo.
Žao mi je.
Pretpostavljam da sam ja stari romantik.
Uvek sam se nadao kada konačno kažem "Volim te" nekome...
da će ona uzvratiti istim.
I neka hoće. - Da. Znam.
Umorna si, idi spavaj. Mi ćemo se brinuti o njoj.
OK. Da? Hajde.
Sviđa mi se kako si sredila mesto.
Imam par trikova u rukavu.
Kleri, plašimo se da se nećeš vratiti.
Samo mi je jako teško da budem u tvojoj blizini trenutno.
I meni je isto teško.
Ali ovo je veće od nas.
Imaš neverovatan dar i potrebna si nam.
Meni si potrebna.
Jednostavno ne znam.
Sećaš se kada sam ti rekao da nikada nisam video anđela?
E pa, lagao sam.
Ti si i dalje najhrabrije ljudsko biće, koje sam ikada upoznao.
Ja nisam ljudsko biće.
Čekaj, Džejs!
Trebalo ti je vremena.
Rekao si da sam ti potrebna.
Čuvaj to na sigurnom. - Da.
Da li je ok ako...?
Da li ja...? Da li je u redu ako ja...? - Da.
Slušaj, Kleri, ja ne verujem u to.
Ne osećam da je to istina. Ne u mom srcu.
Ne znam da li mogu gledati na svet na isti način.
Ne vidim ulice, svetla, saobraćaj. Vidim demone i anđele.
Sve je drugačije. Svet je isti.
Ti si ta koja se promenila.
Zar se ne sećaš šta je Hodž rekao? -Šta?
Sve priče su istinite.
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM