Ranije... Ostavili smo nedovršen posao. Moramo to da popravimo.
Bili smo na slučaju u Iratu.
Devojka je rekla da ju je kroz šumu jurilo
špageti-čudovište sa zelenim ušima.
To je naš tip. Ima ožiljke po licu.
Šta se dogodilo Biliju Tatlu? -Posmatrao sam ga nedeljama.
Pronašao sam ovo u sefu kod njega. Postoji i snimak.
Od sve dece tamo, sećate li se jednog sa ožiljcima po bradi?
Mislim da je to bio unuk g. Sema.
Možete li da pogledate nešto? -Znate Karkosu?
Istraživao sam malo Mari Fonteno.
Nije šerif uradio prvi zapisnik, nego njegov zamenik.
Stiv Džerejsi.
Rekao sam ti sve čega se sećam. Ne pitaj me opet.
Ja neću. Ali on hoće.
PRAVI DETEKTIV
OBLIČJE I NIŠTAVILO
Nakupilo se mnogo muva. Neko bi trebalo da te opere.
Vrućina ne pomaže.
Izdržaćeš još jedan dan.
Budi dobar i doneću ti vode oko podneva.
Zbogom, tata.
Lepo si se prošetao? -Da, draga. Sjajna šetnja jutros.
Sjajna! Izuzetna!
Prošle su nedelje otkad sam ostavio trag. Da imaju oči...
Nemoj da gospođica Bili prlja ovde svojim šapama.
Žao mi je, stari momče!
Hoćeš li danas da praviš cveće?
Beti, danas imam važnog posla.
Moje vaznesenje me odmiče od diska i petlje.
U poslednjem stadijumu sam.
U neka jutra vidim paklenu ravan.
Nisi mi napravio cveće tri nedelje. Rastužuje me to.
Dođi, devojče! Daj da te utešim!
Opet me ismevaš. -Zašto bih to radio?
Jer nisi tako pametna? Jer ti je glava spora?
Bolje da me pustiš jer će jaja zagoreti.
Možeš li da mi pričaš o dedi?
Bila sam u polju šećerne trske. Uhvatio me je dok sam bila sama.
Zemlja je bila topla ispod mojih leđa.
KREOLSKI DRUM KROZ PRIRODU SLEDEĆIH 160 km
Ostaćeš bez kolena ako budem morao opet da te molim.
Stavi traku u video.
Ne gledati mene. Gledaj televizor.
Bože! Zašto mi to pokazujete?
To je devojčica za koju si rekao
da je išla da živi s ocem. Meri Fonteno. Oko 1990.
Napisao sam prijavu nestalog deteta.
Kad sam išao da proverim,
u dosijeu je pisalo da je prijava bila greška. Ja to nisam napisao.
Zato sam otišao do šerifa Teda Čildresa.
Sad je mrtav. On je to uradio. -Šta je šerif rekao?
Da je to promenio. Da zna majku i oca. Ili strica i strinu.
Bila mu je bratanica u drugom kolenu.
To je bilo naređenje. Nisam imao razloga da menjam.
Samo sam slušao šefa. Tako...
Tako to radi. Pokušao sam da stupim u kontakt s majkom.
Ali nje nije bilo. Zbrisala je.
Dosijea nije bilo! Niko nije ništa pitao!
Nakon te godine sam završio u Odeljenju za ubistva
prema Tedovoj preporuci. Nisam imao razloga da sumnjam!
To je komandni lanac! Zar ne?
Šta misliš? -Mislim da ne laže.
Koliko zna. -Koliko znam? Šta ti je, čoveče?
Bilo bi sigurnije da nešto isceniramo.
Da gurnemo njegov auto preko zaštitne ograde.
Usporite!
Čuvajte se!
Mogu da vam donesem ručak iz menze ako ste gladni. -U redu je.
Moram da radim. Danas imam mnogo posla. -U redu.
Zadržaćemo tvoj mobilni telefon i pištolj dok ne dođemo na sigurno.
Poslaćemo ti ih poštom. Je li to u redu, Stive? -Naravno da nije!
Za tebe sam šerif Džerejsi, guzice! -Stive, poželećeš da uradiš nešto.
Ali daću ti nekoliko razloga zašto nećeš.
Prvo, pronašli smo ovu traku kod tebe.
Snimak devojčice za koju si ti rekao da nije nestala.
Drugo, svi materijali su kod advokata
koji će ih proslediti medijima, FBI-ju i tužilaštvu
nastane li ikakav nalog protiv nas ili ako iko od nas nestane,
kao što je uobičajeno u tvom kraju. Razmišljaj o toj devojčici.
A tvoj brod?
Nije moj. Znaš li čiji je? -Nikad ga nisam video.
Ovo će vam se vratiti, guzice. Na ovaj ili onaj način.
Razmišljaj o devojčici. -Neko vreme ću razmišljati o tebi, Raste!
Još jedna stvar. Stari prijatelj snajper. Već sam mu platio.
Ako Marti ili ja završimo u lisicama ili kovčegu, ti si sledeći.
A onda ćemo ti uništiti reputaciju. -Imam nešto za tebe!
Tvoja luda sranje me ne plaše, dečko! Čuješ li me?
Delujem kao neko ko mnogo priča ili deluje? -To je moj auto!
Do đavola! -Živ bio, debeli!
Guzice! Jebite se!
Stari šerif Čildres nije imao dece. Ne znamo gde je rodbina.
Misliš da su izbrisali matične knjige? -Zašto ne?
Pola bolnica uz obalu je zatvoreno.
Naišli smo na slepu ulicu s rodbinom. Šta nam je preostalo?
Slučajevi. Hoćeš li one pre '98. ili posle? -Posle.
Moramo da sagledamo slučajeve svežih očiju. Kao da smo zeleni.
Zašto su mu uši zelene?
Ako je to naš tip.
Ne znam. Verovatno zbog lišća. Napao ju je iz šume.
O čemu razmišljaš? -Tražim slike iz Irata iz '95. u slučaju Dore Leng.
Zašto?
Raste! Dođi.
Izgleda li tebi ovo kao da je sveže obojeno?
Zelene uši. -Možda su mu virile van kape.
Možda je on bojio kuću.
Idem da pogledamo ko je živeo tamo.
Jebi se, čoveče!
Nešto me muči poslednjih deset godina. Ne svaki dan, nego ponekad.
Potukli smo se onog dana kad si otišao.
Jesi li se suzdržavao? -Ne vidim kako sam mogao.
Vidiš. Uvek si imao naduvano mišljenje o sebi. -Šta to znači?
Znači da je arogantno suzdržavati se u tuči sa mnom.
Misliš da si mogao da me središ?
Ne znam. Morao bih da te ubijem jer si bio toliko besan.
Kad mi je rekla, rekla je da ne krivim tebe.
Da nije bio tvoj izbor, da si bio pijan i da je ona sve uradila.
Svi imaju izbor. Ja sam krivio tebe. -Mene? Zašto?
Jer si toliko izludeo dobru ženu
da je morala da iskoristi mene i naše partnerstvo da te se reši.
Jer si bio lažljivo govno.
Nije mogla da te iskoristi da nisi želeo. -Eto ga.
Svi imaju izbor.
Ali joj je i dalje stalo do tebe. Pretpostavljam da si je posetio.
Svratila je do bara. -Šta? Kad?
Želela je da se uveri da te neću uvaliti u neprilike.
Trebalo je da mi kažeš, jebote! -Možda. Verovatno.
Mislio sam da je bolje nju ne spominjati da ne bude osuđivanja.
Ne voliš kad te drugi osuđuju. -Imaš pravo. A pogotovo ti.
Nisam rekao ni reč. -Video sam ti na licu.
Imaš problema sa svojim licem, ne mojim.
Teško je videti nešto u muškarcu koji toliko odbija ljude kao ti.
Znaš li to? -Nikad ti nisam govorio kako da živiš. -Ne.
Samo si me osuđivao. -Kao svesno meso,
koliko god iluzorne naše ličnosti bile,
gradimo ih tako što vršimo vrednosne procene.
Svi prosuđujemo. Stalno. Ako imaš problem s tim, živiš pogrešno.
Šta je "tesno meso"?
Mogu li da vam pomognem? -Niste stanovali ovde '95? -Nismo.
To je kuća moje bake. -Je li još s nama? -Mislite je li živa? -Da.
U staračkom domu je. Abivil.
Ovo je čudno pitanje,
ali sećate li se jeste li krečili kuću u zimu '94. na '95.
Jesam. U lepu zelenu boju. Ne sećam se kako se zvala.
Sećate li se ko vam je krečio kuću? -Da. Ne sećam se imena.
Ali bili su fini ljudi. Održavali su zemljišta u parohiji.
Moja crkva je dobila popust. Dobar posao za poštenu cenu.
Sećate li se imena ili ikakvih detalja?
Sećam se da su naplatili 250 dolara za celu fasadu.
Jedan od njih, onaj mlađi, je imao ožiljke po donjem delu lica.
Gospođo Lili, jeste li tad vi ili muž radili?
Moj muž Buč je uvek radio. Radio je za gradsku službu.
Je li plaćao porez? -Uvek. Nije mu baš pomoglo.
Hvala vam. Mnogo ste nam pomogli. -Hvala vama.
Eto ga! Muž je upisao odbitak u decembru 1994.
Buč Hil je platio 265 dolara na ime: "Održavanje, Čildres i sin".
Eto ga. Poslovna dozvola je 1978. izdata Biliju Čildresu.
Isto ime kao i šerif.
Poslovna dozvola nije obnovljena od 2004.
Dobro. Ime se često javlja u javnom arhivu.
Imali su mnogo ugovora s okrugom.
Državna i javna imanja. -Hoću da znam gde je sve bio.
Svuda po obali.
Izgleda da su održavali škole, igrališta, groblja.
Treba nam pozadina. Pronađi sina Bilija Čildresa. -Dobro.
Eto ga. Vilijam Li Čildres. Majka Lizbet Čildres.
Rođen 1944. u lretu. Sin nije upisan u matičnu knjigu.
Adresa je sa stare vozačke. Autoput 27 Jug.
Gledaj, gospođice Bili!
Jedan za FBI, jedan Odeljenju za ubistva,
jedan državnom tužiocu, jedan glavnom tužiocu.
Dva državnim novinama, dva lokalnim novinama,
dva državnim TV stanicama. To je cela priča. Koliko smo otkrili.
Kopija snimka je u svakom. Spisi slučajeva i naše izjave.
Sve što imamo.
Ako prođu 24 časa da se ne javim, sve ih pošalji.
I onda se sakrij.
Kako ide slučaj? Lejk Čarls? -Ne tiče te se.
Je li ti stari partner rekao išta? -Ne tiče te se!
Zašto si zvao mene, a ne mog partnera?
Tebe mogu da pročitam, a njega ne. -Zašto to moraš?
Šta ste vas dvojica radili noćima u tvojoj kancelariji?
Gospode! To je sve što imate? -Nije na tebi da znaš,
ali znam da ste izvlačili stare slučajeve širom Luizijane.
Radi se o staroj Kolovoj teoriji?
Zajebava te. Manipulator je. Sociopata.
Znaš to.
Znaš li za Sema Tatla? I sve grane porodice?
Za močvarni kult? Obožavanje đavola? Žrtvovanje dece?
Zvučiš kao Kol. Svi drugi su krivi osim njega.
Znao sam da ćeš to reći. -Ako znaš nešto, ometaš istragu.
Ne znamo. Ali pratimo nešto. Možda nije ništa,
ali kad dođe vreme i kad budemo imali nešto,
ako te pozovemo, hoćeš li uraditi pravu stvar?
Govoriš u zagonetkama, belče. Zvučiš kao Kol. Opet.
Ako otkrijemo nešto, hoćeš li poziv ili da zovemo nekog drugog?
Zovite mene.
Onda se pobrini da dođeš brzo.
Taj ukus...
Šta? -Aluminijum... Pepeo...
Već sam to osetio.
I dalje vidiš stvari? -Nikad nije zaista prestalo.
To što se dogodilo mojoj glavi se ne može popraviti.
To je to.
Zovi Papaniju. -Sranje! Nemam signal.
Pitaću ih da telefoniramo.
Idem ja da pitam.
Marti. Ovo je to mesto.
Zdravo.
Do đavola!
Izvinite, gospođo. Mi smo geometri
i izgubili smo se kao pravi žutokljunci.
Nemamo signal. Smem li da se poslužim vašim telefonom?
Nemamo telefon, gospodine. -Šteta. -Prestani ili ću te udariti!
Mogu li da dobijem čašu vode?
Voda ovde nije baš dobra.
Prestani! Udariću te!
Gde je Bili Čildres? -Stari Bil? On je u svojoj kući.
Ovo nije njegova kuća?
S kim živite? -Bolje da idete.
Gde je?
Svuda oko nas.
Pre nego što se rodite i nakon što umrete.
Ne! Napolje iz moje kuće!
Marti, proveri kuću!
Ne mrdaj! Na kolena! Smesta!
Ne!
Svi imaju telefon. Gde je vaš?
Doći će po tebe. Gori je od bilo koga.
Ne! -Gde vam je jebeni telefon?
Pođi sa mnom, mali čoveče. Dođi!
Raste! -Ovde!
Uđi unutra, mali svešteniče.
Nadesno, mali svešteniče.
Idi nevestinim putem.
Ovo je Karkosa.
Znaš li šta su mi uradili?
Šta ću uraditi svim sinovima i kćerima ljudi?
Blagoslovio si Redžija. Duvala.
Sledbenici. Svedoci mog putovanja.
Ljubavnici. Ne stidim se.
Dođi, umri sa mnom, mali svešteniče.
Raste!
Sad skini masku!
Raste...
Jako me probo, Marti.
Nije tako loše. Nije baš tako loše...
Jedan tim u kuću. Drugi u šupu! Osvetlite šumu!
Ovde smo!
Hej!
To je poslednje čega se sećam. Bio sam na tlu.
Sirene. I ponavljao sam prijateljevo ime.
Žena je luda. Ali saznali smo nešto.
Grupa pedofila. Obožavaoci vudua.
Čovek koga je Kol ubio je bio sin onog starca.
Ništa u bazi. Devojka mu je bila bar polusestra. DNK analiza... -Stani!
Zaista ne želim da slušam. -I dalje popisujemo sve,
ali došli su otisci noževa iz one šupe.
Jedan se slaže sa slučajem kod Lejk Čarlsa,
a drugi s Dorom Leng. Njegovi otisci su na oba.
Dugujemo ti za ovo. -Kako je Rast?
Još se nije probudio. U komi je od operacije.
Došle su čim su te doveli.
Gospođo. -Hej.
Baš lepo što vas vidim. Nisam vas očekivao.
Kako si?
Dobro.
U redu.
Biću dobro.
Jesam dobro.
Vesti u slučaju serijskog ubice Erola Vilijama Čildresa.
Priča je postala glavna vest kad su dva bivša policajca,
sada privatni detektivi, poslali podatke medijima i policiji.
Prema poslednjim vestima osumnjičeni je povezan
s desetinama slučajeva nestanaka.
Državni tužilac i FBI poriču glasine
da je osumnjičeni u rodu sa senatorom Edvinom Tatlom.
Šta radiš ovde? -Ništa. Sestra je rekla da mogu da uđem.
Gledao si me dok spavam? -Tek sam došao.
Hteo sam da idem, ali si se probudio. Šta te muči?
Ništa. A tebe? -Ništa.
Video sam ga, Marti. Kosio je ono dvorište na Pelikan Ajlendu '95.
Nisam video koliko je visok jer je sedeo i lice mu je bilo prljavo,
ali sam ga video.
To te muči? -Tatlovi. Muškarci na snimku.
Nismo ih sve uhvatili. -I nećemo. Ne živimo u takvom svetu.
Ali sredili smo njega.
Ne bi trebalo da budem ovde.
Svratiću sutra. -Dobro.
Nemoj nikada da se promeniš.
Lekar kaže da verovatno izlaziš za nekoliko dana.
Srediću ti prevoz i smeštaj. -Smisliću nešto.
Već je smišljeno. Doneo sam ti nešto.
Verićemo se? -Da se verimo, mašna bi bila lepša.
Setio si se.
Idemo malo dalje. -Dobra ideja.
Mogu sam da guram kolica. -Nećeš da pokidaš konce. Stani.
Jesi li bolje? U glavi.
Ne treba da budem ovde. -Mislim da je "ma daj" pravi odgovor na to.
Ne mislim tako, nego drukčije.
Razgovaraj sa mnom.
Bio je trenutak. Dok sam bio u mraku.
Na šta god sam sveden. Čak nije ni svest,
nego maglovita svesnost u mraku.
Osećao sam kako moji obrisi blede.
A ispod tame je bilo nešto. Dublje, toplo.
Kao materija.
Osećao sam. I znao sam.
Znao sam da me moja ćerka čeka tamo.
Tako jasno. Mogao sam da je osetim.
Osećao sam i svog oca.
Kao da sam deo svega što sam ikad voleo
i sve troje smo bledeli.
Samo sam morao da pustim. I jesam.
Rekao sam tami: "Da!"
I nestao sam.
Ali i dalje osećam njenu ljubav tamo.
I više nego ranije.
Ništa...
Nije bilo ničega osim te ljubavi.
I onda sam se probudio.
Zar nisi jednom za večerom rekao
da si izmišljao priče o zvezdama? -Da.
Kad sam bio na Aljasci. Pod noćnim nebom.
Ležao si i gledao zvezde.
Sećaš se da sam ti rekao da nisam gledao TV do 17. godine.
Nisam imao šta da radim osim istraživanja.
I izmišljaš priče o zvezdama. Kakve?
Gledao sam kroz prozor ovde i razmišljao.
Samo je jedna priča. Najstarija.
Koja?
Svetlo protiv tame.
Znam da nismo na Aljasci,
ali mi se čini da ima više tame.
Da. Tu si u pravu.
Slušaj. -Reci.
Reci mi gde je auto. Dosta života sam proveo u bolnicama.
Usprotivio bih ti se, ali mislim da si neuništiv.
Hoćeš li po odeću? -Ne treba mi ništa odande.
Pogrešno gledaš na to. Nebo.
Zašto?
Jer ranije je postojala samo tama. Ako mene pitaš, svetlo pobeđuje.
FILMO-CENTAR
KRAJ
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM