Ranije…
Želite da obradimo ceo slučaj? -Ispričaj nam celu priču.
To želite čuti? Dora Lang, deca u šumi?
Ovo mu nije prvo. -Drogirao ju je, mučio, postavio ovde.
Fontenova mala? -Zašto pitate? -Nestala je pre neku godinu.
Za nestanak 10-godišnjakinje se ne čuje? -Otišla je s ocem.
Marti! -Ne znam šta je to. Nisam ulazila nakon policije.
Raste, zdravo. Deca? -Ćerka. Preminula je. Brak se raspao.
Prečasni Tatl. Želimo odred za istragu antihrišćanskih zločina.
Rat je u toku. -Zanima vas Dori? Bila je naduvana, "srela kralja".
Reci nam nešto o tome. -Nestao si. -Mene zanima…
Kako je to bio on ako smo ga uhvatili 1995? Uistinu: kako?
PRAVI DETEKTIV
PRIVIĐENJE
Tad nisam baš spavao. U mraku bih razmišljao o ženama. O svojoj ćerki.
Svojoj ženi. Neke nose vaše ime. Kao metak.
Ili ekser na putu.
Oprostite, odlutam kad popijem.
Zato volim da pijem sam. To je jedan od razloga.
Ona skulptura... Čudno da se onako pojavila godinama kasnije.
Niko nije znao zašto je bila u kućici.
Tetka je mislila da je možda to napravila u školi.
Ja sam imao osećaj kao da neko vodi razgovor.
Njena škola se zatvorila '92. posle uragana "Endru".
Znači li vam to išta?
Javili smo majci ubijene.
Sećate li se kada ste poslednji put videli ćerku Doru?
Grozna stvar. Videli smo to na TV-u.
Bili smo zaokupljeni time. I molila sam se za porodicu te žene.
A to sam ja. Ja sam!
Gđo Keli, šta je s njenim ocem? Jesu li imali odnos?
Zašto? Šta ste čuli? -Čuo sam da je umro. Je li to istina?
Zašto otac ne bi kupao svoje dete?
Samo se pitamo kako su se slagali. -Umro je na putu.
Vozio je kamione. Prebrzo je vozio, sleteo s auto-puta i prevrnuo se.
Blizu Roena u Oklahomi, 11. maja 1984.
Kad ste poslednji put razgovarali s njom? -Uvek je bila u nevolji.
Mislila sam da stvari idu na bolje. Ostavila je Čarlija.
Nedavno je svratila. Pre mesec dana. Nije spominjala oca.
Rekla je da je išla u crkvu.
Sećate li se gde je ta crkva bila? Gđo Keli?
Blažena Marijo, milosti puna...
Gđo Keli? -Imam glavobolje. Kao oluja su.
Radila sam 20 godina u hemijskoj čistionici.
Zato su mi nokti ovakvi.
Baš je posebna, zar ne? Moja majka je bila kao Dona Rid.
Pakovala je ručak. Pričala priče za laku noć.
Da li je tvoja mama još živa? -Možda.
Da li je Kol ikad pričao o roditeljima? -Malo.
O ocu, na Aljasci i u Vijetnamu.
Bio sam 15 cm viši od svog oca,
ali mislim da je mogao da me prebije čak i pred kraj.
Marinac u Koreji. Nikad nije govorio o tome.
Nekad muškarci nisu otkrivali svoja sranja svetu. To im nije bio posao.
Porodica.
Mislim da je Rastov problem bio to što je imao potrebu za stvarima,
a nije mogao da prizna.
Zatim smo razgovarali sa žrtvinom prijateljicom.
Gđice Karla? -Uvek je mogla da se vrati kod mame,
ali mislila sam da je opet upala u nešto. Kurvanje.
Loše stvari. -O čemu ste razgovarale?
Kakva je bila? -Mršava. Šašava.
Kao da je drogirana. Rekla je da je pronašla crkvu. Ali njene oči...
Nešto nije bilo u redu. -Sećate li se gde je ta crkva bila? -Ne.
Znate li gde je stanovala? Iselila se iz svog stana prošlog leta.
Otad je nisam više često viđala. Spominjala je neko mesto na jugu.
Oko Spaniš Lejka. Neko sklonište. Tamo odsedaju devojke.
Zvuči tužno, Marti. Kao rastrzana osoba pri kraju svih snaga.
Bila mu je laka meta.
Šta znamo o njemu? Lovi prostitutke. Ima dara za umetnost.
Religiozan je na neki način.
Svi u prečniku od 1000 km su religiozni na neki način, osim tebe.
Koliko mrtvih tela ima rogove? Vezane oči i naslikane simbole?
Znaš kakvi su zavisnici. Tip u Nju Orleansu je isekao curu.
Pokajao se i pokušao da je zalepi lepkom.
To je ludost od droge. A ovo je nešto veće.
Pomoću nje je izrazio viziju. Vizija je smisao.
A smisao je istorijski. Ona je bila nevažna.
Dani ničega. Tako to izgleda kad radite na slučajevima.
Dani kao izgubljeni psi.
Tako to ide. Znate kako je.
Tražite narativ. Ispitujete svedoke.
Spremate dokaze. Utvrđujete vremenski tok.
Gradite priču. Dan za danom.
Pre neko veče, kad si bio na večeri.
Zašto nisi otišao kad je Kris zvao?
Malo sam se otreznio.
I nije bilo tako loše. Upoznati tvoju porodicu.
Svidelo mi se da razgovaram s njima. -Loše? Zašto to misliš?
Bio sam oženjen, Marti. Tri godine.
Imali smo ćerkicu. Umrla je.
Saobraćajna nesreća. Imala je dve godine.
Brak to nije izdržao. -Dete ti je umrlo?
Žao mi je, čoveče. Nisam... -Niste vi krivi. Ja sam.
Brinuo sam se kako da budem u takvom okruženju...
Bio si u braku samo jednom? -Da. I drugi put sam bio blizu.
Lori.
Megi nas je upoznala.
Raspalo se. I bolje. Bio sam težak. Teško je živeti sa mnom.
Ne želim to, ali znam da budem kritičan.
Ponekad mislim da nisam dobar za ljude.
Da nije dobro za njih da mi budu blizu.
Izmorim ih.
Postanu nesrećni. -Mislim da ovaj posao to uradi mnogima.
Promeni te. Ali neki to primete.
Ne mogu da kažem da sam zbog posla takav.
Pre sam dobar za ovaj posao zbog toga što sam takav.
Ranije sam češće razmišljao o tome, ali kad dođete do određenih godina,
znate ko ste.
Sad živim u maloj sobi, van grada, iza bara.
Radim četiri noći nedeljno. A u međuvremenu pijem.
I niko ne može da me spreči.
Znam ko sam.
Nakon svih ovih godina, ima neke pobede u tome.
Trećeg dana na poslu zaustavio sam lepoticu zbog brze vožnje.
52 minuta kasnije, eto nas u njenoj studentskoj sobi.
Uniforma mi je oko kolena. Zauzet sam!
Ništa nisam čuo. I ne znam da joj se cimerka vratila,
pa se došunjala iza nas. -Sranje!
Znate li kako sam saznao da je u sobi? Nabila mi je prst u dupe!
To me je uništilo. Ne mogu to.
Propustite neke stvari na poslu. Znate šta mislim.
Morate da otpustite pritisak pre nego što postanete porodični čovek.
Ono što vidite na poslu... Ne možete to da donosite deci.
Ponekad morate da sredite glavu.
Smeta li ti da svratim? -Ne znam. Gde si? -"Kod Elka."
Dakle, pijan si? -Nisam. Skoro da ništa nisam pio.
Nikad skoro ništa ne popiješ.
Imam iznenađenje za tebe. -Da? -Znači da pristaješ?
Možda ću ostati budna.
To radite zbog žene i dece.
Morate da se opustite gde možete.
Na kraju krajeva, to je za dobro porodice.
Šta je to?
Doneo sam ti poklon.
Ne miči se. -Neću. Samo prste.
Prestani! Baš si nevaljao! -Jesam.
Imaš pravo da ćutiš. Sve što kažeš
može da se upotrebi protiv tebe na sudu.
Imaš pravo na advokata. Ako ne možeš da ga priuštiš,
država će ti obezbediti jednog.
Shvataš li svoja prava? -Smeši ti se karijera u policiji.
Mislio sam da ću ih ja staviti na tebe. -Želiš ovo?
Želiš to? -Da.
Šta si mislio kad si spomenuo vizije?
Mislio sam da znate. Rekao sam Martiju za to.
Hemijski prekidi. Oštećenje neurona. Otkako sam radio u HIDTA.
Području intenzivne trgovine drogom.
Proveo sam četiri godine na tajnom zadatku. Znate li šta to znači?
Otuda potiču glasine.
Vas dvojica ne znate za to? Ti dosijei su još zapečaćeni?
Sranje!
Zapravo, šta ste čuli o meni?
Želeo si plave? -Metakvalon. -Spuštalice? -Za uspavljivanje.
Kakva je cena? -Mislim da je tri dolara za tabletu.
Daj mi bočicu za 200 dolara.
Mislila sam da ćeš ih samo uzeti.
Ili da ćeš želeti nešto drugo.
Nešto drugačije.
Ne.
Zgodan si muškarac. Ne moraš da ucenjuješ da dobiješ seks.
Šta je sa grubim seksom? Opasni tipovi? Devojke pričaju.
Ovde su ili grubi ili toliko pijani da im se ne diže.
Mnogi su osetljivi na to pa grunu. Kao dečaci su.
Ljudi odlaze odavde. -Gde bih mogao da potražim devojke
koje su znale plavušu? -Ako se kurvala na I-10,
čula sam za jedno mesto. Neki park za prikolice.
Neke devojke ostaju tamo. Zove se Ranč. -Gde je to?
Navodno južno od Spaniš Lejka.
Znaš to mesto?
Šta je tvoja stvar?
Nemam stvar. -Čime se baviš? Nema veze.
Mislila sam da ćeš me uhapsiti. -Rekao sam da me to ne zanima.
Znam. Čudno je. Kao da bi mogao da budeš opasan. -I jesam opasan.
Ja sam policajac. Mogu da radim grozne stvari ljudima.
Nekažnjeno.
Šta si radila sinoć? Zvao sam te. -Šta si ti radio? -Radio sam.
Mislio sam da svratim. Gde si bila? -Izašla sam sa devojkama.
Ne sviđa mi se to. -Ljubomoran si?
Ne budi glupa.
Napolju je ludak i ubija žene.
Misliš na onu devojku? Onu satansku stvar?
U sudnici svi još bruje o tome.
Nije samo ona. Ima još. -Ima još? Zaista?
Ništa ne govorimo novinama,
ali mislimo da to radi već neko vreme.
Nema potrebe da izlaziš. Pij ovde.
Ne mogu da upoznam dobrog muškarca kod kuće.
To me boli. Kad razgovaraš sa mnom na pasivno-agresivan način.
Ja sam uvek otvoren s tobom. -Izvini.
Budući da si oženjen, moram da vidim koje su mi opcije kao mladoj ženi.
Želim stvari, Marti.
I ja ih želim. -Ti želiš i jare i pare.
Šta će mi samo jare?
Dobro jutro. -Mislim da sam pronašao nešto.
Bordel, južno, kod Spaniš Lejka.
Zar nećemo da razgovaramo sa mušterijama? -Idemo ovo prvo.
Šta je? -Operi se, oseća se pička na tebi.
Ključ zdravog braka. -To Megi miriše, a?
Gde to guraš nos? -Nigde. Izvini.
Nešto insinuiraš? O mojoj ženi?
Želiš da kažeš da tako miriše tvoja žena?
A ti znaš kako bi trebalo da miriše pička moje žene?
Nosiš istu odeću kao juče. A i nisam glup.
Nisam ništa insinuirao o specifičnosti mirisa.
Nemoj ni da pisneš o mojoj ženi. Nemoj ni ime da joj izgovaraš.
Vreme je za samoprezir. I to je u redu.
Ali ne isplati se izgubiti ruke zbog toga. -A kako bi to uradio?
Treba samo da malo pojačam pritisak i slomim ti oba zgloba.
Ti si stariji detektiv. Misliš da lažem?
Znaš li gde je to mesto ili ćemo da lutamo dok ga ne nađemo?
Imam neka imena. Moraćemo da pitamo za uputstva.
Možda možeš da ga nanjušiš.
Kako god je došao do njih...
Neću da lažem. Bez obzira kako smo završili, bio je dobar.
Imao je stare doušnike koji su poznavali tu oblast
i dali su nam neka imena ljudi s kojima je trebalo razgovarati.
Kako ste, momci? -Zdravo.
Tražimo bordel u ovom kraju. Znate li gde možemo da ga nađemo?
Ne, gospodine. -Niste čuli za kupleraj? -Žao mi je.
Navodno je negde u šumi.
Reći ću vam nešto. Rast je imao oštro oko za slabosti.
Odmah se vraćam.
Izvinjavam se, momci. Počeli smo loše.
Sećaš li se gde je kupleraj?
Idi na put 353 prema jugu. Izlaz pre spajanja s 14-icom.
Onda idemo zemljanim putem prema Baju Čenou.
Dobro.
To je to? -Da.
Dobar dan, gospođo. Martin Hart. Rastin Kol. Državni islednici.
Ovo je vaše mesto? -Ja ga iznajmljujem.
Ovo je neki bordel za seljačine? -Molim?
Razgovarajte sa šerifom Bilsonom pre nego što počnete da optužujete.
Zašto? Nemam ništa protiv seljačina. -Nismo zato ovde.
Jednoj devojci se nešto dogodilo. Zanima nas da li ju je iko poznavao.
Da, to je Dori.
Nešto se dogodilo? -Znate li za onu ženu kod Erata?
O, ne! -Nešto se dogodilo Dori?
Bila si dobra s njom? -Bila je fina prema meni kad sam došla.
Davala mi je savete. -Savete o čemu?
Ni o čemu. Uopšteno.
Znaš li gde je bila poslednjih nekoliko nedelja? -Ne.
Bivši joj je u zatvoru. Valjda je imala novi stan.
Odlazila je u crkvu. Nadala sam se da se sredila.
Moramo da ispitamo devojke koje su je znale.
To će biti teže nego što mislite. Ljudi se drže podalje
jer znaju da ste ovde. -To vam je najbolji način da odemo što pre.
Rekla si da je ostavila torbu. -Da. -Mogu li da je vidim?
Naravno.
Ta devojka nema 18. Zna li šerif da maloletnica radi ovde?
Šta znate o tome šta je ta devojka prošla? I odakle je?
Želite da znate Betinu situaciju? Pre nego što je pobegla od strica?
Može da ode na druga mesta. -Takvo uzvišeno sranje!
To je ženino telo, zar ne? Ženin izbor. -Ne izgleda mi kao žena!
A to znači da nije u stanju da napravi takav izbor.
Ali pretpostavljam da te je briga šta radi sebi dok god ti zarađuješ!
Devojke se stalno ševe besplatno. Zašto, čim to postane posao,
vi to ne možete da podnesete? Reći ću vam zašto.
Jer tad vi niste glavni, kao što ste mislili da jeste.
Obe ste nam pomogle. Javićemo vam se. -Da, hvala na pomoći.
Radi nešto drugo sa sobom.
To je avans?
U opisu posla ti je da sereš po svakom trenutku ljudskosti?
"Zatvorila sam oči i videla Kralja u Žutom kako se kreće kroz šumu."
Ovo je njen dnevnik. -Ne verujem. Tako mlada devojka!
Znaš li da i šerif dobija svoj deo? Bože!
"Kraljeva deca su bila označena. Postali su njegovi anđeli."
Žuti Kralj. Karkosa. -Lujka. Šta god da je uzimala, spržilo joj je mozak.
Ne zvuči kao da ga je imala. -Ovo je kao fantastika.
Šta ako ju je redovno dozirao? Tokom vremena.
I povremeno povećavao dozu, a da ona nije znala.
Trebalo bi da ostanemo ovde i nađemo mušterije koji su je možda znale.
Pogledaj ovo.
Da, ima mnogo takvih mesta. Očekuju da ih stado nađe.
Idemo tamo. Možda je to crkva koju svi pominju.
Proverićemo mušterije, a idemo u crkvu u ponedeljak.
Većina tvojih stvari je još cenzurisana.
Šta je "Nortšor"?
Psihijatrijska bolnica "Nortšor".
Proveo sam tamo četiri meseca '93. -Da li ti je do razgovora o tome?
Naravno. Koga je briga?
Sofija. Moja ćerka. Vozila se na triciklu po našem prilazu.
Bila je krivina na putu.
Rekli su...
Kako god, nakon toga...
Kler i ja smo se okrenuli jedno protiv drugog.
Prezirali smo jedno drugo što smo živi.
Prebacio sam se iz Odeljenja za pljačke u Narkotike.
Počeo sam da se drogiram. Ucene, racije.
U roku od tri meseca, uzimao sam kuririma i drogirao se kao lud.
Negde tokom toga je Kler otišla.
A negde tokom toga sam ispraznio pištolj u zavisnika
koji je svojoj bebi ubrizgao metamfetamin.
Rekao je da želi da je pročisti.
Državni tužilac mi je dao priliku da izbegnem zatvor
i da zadržim posao, ali uz imidž ludog zavisnika.
Zato su od mene napravili skitnicu.
Kad bi nekoj agenciji trebao tajni agent za narkotike, dobili bi mene.
I nisam imao rok trajanja. -I držali su te tamo četiri godine? -Da.
Februar 1993. Ubio sam trojicu iz kartela u luci u Hjustonu.
Ranjen sam s tri metka
i završio sam na psihijatriji u "Nortšoru" u Teksasu.
Smešno, psihijatrijska bolnica u Teksasu. Bili ste tamo?
Ponudili su mi penziju. Pun pogodak, zar ne?
Odbio sam. Rekao sam da želim u Odeljenje za ubistva.
Mnogi su mi dugovali usluge. A Luizijana je bila slobodna.
Dugo nakon toga nisam spavao. Noćne more.
PTSP. Izmoreni živci. Šta god.
Zašto odeljenje za ubistva?
Zbog nečega što sam video u "Nortšoru". Citat.
Iz poslanice Korinćanima.
"Pa ni telo nije jedan ud, nego mnogi.
Ovako su mnogi udovi, a jedno telo."
Šta to znači? -Samo sam želeo da ostanem deo tela.
Štap za pecanje ne radi. -Pitaj dedu. -Neću.
Deda, ne znam da li radi. -Znaćeš. Povući će te jako. -Dobro.
Kako ide slučaj? Onaj veliki. -Radimo.
Takve stvari se ovde nisu događale dok sam bio mlad.
Ljudi su bili pristojni. A porodice su ostajale zajedno.
Tako je bilo? -Ne uvek. Ali je bilo više dostojanstva.
Nisu svi na ulici vikali o svojim pravima.
Da su stvari bile tako super, ne bi se menjale.
Ništa se ne događa. -Ako postoji problem, možeš da mi kažeš.
Ako imam problem s nekim, onda kažem njemu.
Trebalo bi da kažeš i meni. Znam kako je biti u braku s muškarcem.
Misliš da su svi isti? -Ne znam zašto si bezobrazna.
Ako si frustrirana, ne prazni se na meni. -Moraš da popraviš kablovsku
i prestaneš da me brkaš sa svojim sapunicama.
Napadaš ono što ne možeš da kontrolišeš
i pogoršavaš situaciju svima.
Ne mogu. -Imaš manje prste. Samo to uradi.
Tvrdiš da svet nije gori? Vidim decu danas. Svi nose crno
i šminkaju se. Nose svašta po licu. Sve je seks. Klinton!
Kroz istoriju su svi starci govorili istu stvar.
Ali starci umiru, a svet se i dalje okreće.
Imam trag... -Kako su devojke? -Imam trag koji želim da proverim.
Rekao sam ti za to. Neka te otac odveze kući. -Nisi mi rekao.
Danas je porodični dan. -Rekao sam ti! Spomenuo sam ti.
Za ovaj novi slučaj.
Šta kažeš da svi krenemo? -Može, dušo.
Idemo! -Želim da ostanem u čamcu! -Samo doveslajte. -Dobro.
Hvala na divnom popodnevu.
Hvala.
Dobar dan, gospodine. -Kako ste? -Imam pitanje za vas.
Videli ste ovu devojku? Nikad je niste videli? -Nikad.
Tražim ovu mladu damu. Prepoznajete li je?
Možda mi treba osvežiti pamćenje. -Dora. Mlada plavuša. -Dora...
Jesu li neki tražili nešto više?
Možda bi mogla da se setiš za još novca. -Mogla bih. -Mogla bi?
Ovo traje godinama. Slušaj me, ne želim da budem nigde drugde!
Pitam se da li znaš da lažeš. -Daj!
Prolazim kroz dovoljno govana svakog dana.
A onda se samosažaljevaš nakon što radim 30 sati,
a vikendima slušam sranja tvog oca.
Dođem kući, na jedino mesto gde bi trebalo da bude mira.
I napadaš me... -Ko ti je to rekao? Nije uvek tako. I ne treba da bude.
Trebalo bi da bude onako kako želim! Pomozi mi. -Pomažemo ti! Stalno!
Šta da kažem? Da pričam o ženi s rogovima? O nestaloj deci?
Možda onda prestaneš da se samosažaljevaš.
Želiš da kažeš da te teram da me žališ? To želiš da kažeš?
Ne, dušo. Mislim da si ti najbolja žena koju znam
i da si najbolja stvar koja mi se dogodila.
Ali da, ponekad imaš tendenciju da se samosažaljevaš.
A sad moraš da budeš jaka da bih mogao da radim svoj posao.
Razvio si selektivnu gluvoću. Ranije nisi bio takav šupak.
Čak i tvoja mama misli da si gnjavatorka.
Reci devojčicama da je večera.
Večera, deco. Idite u kuhinju. -I ti ideš? -Nego šta. Umirem od gladi.
Zaista? -Da, zaista. -Dobro!
Sad kad pomislim na ćerku...
Čega je sve pošteđena.
Ponekad sam zahvalan.
Doktori su rekli da nije ništa osetila. Da je odmah pala u komu.
A onda je iz te tame prešla u drugu.
U dublju tamu.
Zar to nije divan način da se umre? Bezbolno.
Kao srećno dete.
Problem sa kasnijim umiranjem je to
što je šteta već počinjena kad odrastemo. Prekasno je.
Imate decu?
Razmišljam o obesti koja je potrebna
da se duša izvuče iz nepostojanja i baci u ovo meso.
Da se život natera u ovu drobilicu.
Što se moje ćerke tiče... Poštedela me greha da budem otac.
Ketlin, namigušo jedna, možeš li da nam skuvaš kafu? -Naravno.
Ko su ovi tipovi? -Neke seronje koje je Kesada doveo.
Stiže kafa. -Dobro jutro, Marti. -Major me upoznao s novim društvom.
Znaš Marka Dotrija i Teda Bertrana.
Džimi Difren. -Šta ima?
Istražujemo zločine povezane s okultizmom.
Bilo je sakaćenja životinja i oskrnavljenih grobova.
Žele da znaju kako ide s našim slučajem.
Ova grupa je važna komandiru i guverneru. Mnogi su zabrinuti.
Ne vidim vezu između dve mrtve mačke i ubijene žene.
Ali ja sam iz Teksasa. -Ne želimo da ti smetamo, Marti. Imamo zadatak.
Moramo da uporedimo beleške. -Da. -Izvolite, detektive. -Hvala.
Kopirajte do mile volje, pa se osećajte kao dobri panduri.
Vas dvojica u moju kancelariju.
Kole, imamo novo pravilo. Posebno za tebe.
Ako imaš mišljenje o nečemu, nemoj da ga deliš. Ili ga reci Martiju.
Inače drži jezik za zubima. Koliko god da si pametan,
nisi pametan koliko misliš. -Ozbiljni ste?
Ovo je političko izdrkavanje. Znate to. -Živiš li ovde? Gde si?
Jeste li otkrili bilo šta? Imate li osumnjičenog?
Dajte nam ljude da pratimo poznanike.
Šefovi te uopšte ne žele. Ja te ne želim!
U životu si samo zbog reputacije ovog čoveka.
Na koliko načina moram da ti kažem da jebeno umukneš?
Imamo nadređene. I oni žele javnu istragu.
Imam senatora koji želi da satanske grafite nazove zločinom iz mržnje.
To nema veze s našim telom. -Recimo da je to istina.
I da sami radite na slučaju. Jesi li rešio ubistvo,
a da nisi ništa otkrio nedelju dana?
Ili da ti dve runde ispitivanja nisu bile dovoljne?
Imate li tragove, sled događaja? Znate šta ja imam? Ništa.
A moji detektivi odugovlače. I imam novu grupu koja želi da preuzme.
Imamo trag. -Pobogu! Odjebi, Kole!
Zaboga! Ti odluči. Želiš li da odustaneš?
Razmisli o tome s obzirom na pažnju.
Bertran je dobar detektiv. Znaš ga.
Praviš se pametan i dok ćutiš. -Imamo trag. Crkvu.
Žrtva je provodila mnogo vremena tamo. To je možda važno.
S obzirom na pritisak, koliko još vremena možete da nam date?
Ne znam još. Tatl diže temperaturu.
Bez osumnjičenog će prestati da postavlja pitanja,
i počeće da naređuje. -Dajte nam do kraja meseca
pre nego što to predaju radnoj grupi. Važi?
Pokušaću. Dve nedelje. I onda letite.
Pređimo na važno. Želite da me pitate o onome u šumi. Zar ne?
Doći ćemo do toga. Ali zasad pratimo slučaj.
A pogotovo kako je Kol radio.
Što upućuje da mislite da sam suviše glup da shvatim
da želite da sredite nekoga. Imate nešto novo.
Kol to nije želeo da preda radnoj grupi. A ti?
Nisam želeo ni ja.
Nema smisla. Ovde nema ničeg.
Prema karti trebalo bi da bude u blizini.
Ako je to jedna od crkava u šatorima, onda se sele.
Da, šatori se sele.
Nema datuma na letku. Čudno.
Nešto je tamo.
Samo malo, hoćeš da kažeš da si halucinirao na poslu?
Ne, uvek sam znao šta je istina, a šta nije. Znao sam kad haluciniram.
I dalje haluciniraš? -Ne.
Halucinacije su prestale nakon što sam bio čist nekoliko godina.
Ovde nema ničega. Požar se verovatno dogodio davno.
Dobro. Sve je uništeno. Ovo nije ništa.
Tadašnje vizije... Uglavnom sam mislio da sam poludeo.
Marti...
Ali ponekad...
Mislio sam da vidim tajnu istinu svemira.
FILMO-CENTAR
Kraj druge epizode
WWW.FILMOCENTAR.WEEBLY.COM